Hej! Jag heter Greg Davies. Välkomna till en ny säsong.
Under åtta avsnitt ska fem komiker/presentatör/skådespelare–
–ta sig an absurda utmaningar.
Alla kämpar om att vinna en näst intill kopia av mitt huvud–
–och bli säsongens mästare.
Vilka har vi med oss?
Det är dags att presentera våra helt nya tävlande:
Hugh Dennis...
...Joe Lycett...
...Lolly Adefope...
...Mel Giedroyc och Noel Fielding!
För fjärde säsongen i rad har jag med mig min assistent Alex Horne.
Vad har hänt sen sist vi sågs?
Jag har en ny hälsosam livsstil. Kolla benen.
–Snygga ben. –Ja, verkligen.
Jag sportar med min pappas vänner, konstigt nog.
–Umgåtts med pappas vänner igen? –Ja.
Jag skulle ha sagt mina och pappas vänner–
–men nu blev det pappas vänner.
Vi har sportat mycket.
Vi håller på med stavhopp och alla har varit med och bidragit.
Inte bara till stavarna.
Vi behöver även en limousin för att transportera stavarna.
Men nu tar vi oss högre än innan. Så är det.
–Det har du strävat efter länge. –Jajamän.
Först har vi en prisutmaning.
Ja, de tävlar inte bara om säsongens pokal–
–utan i varje avsnitt har de också chans att vinna ett pris.
I dag bad vi dem ta med den mest intressanta autografen–
–på den mest intressanta grönsaken.
Vilken nervkittlande start.
Nervkittlande!
Vi börjar från vänster.
Hugh Dennis – berätta om din grönsak och autograf.
Jag har länge varit fascinerad av medborgarrättsrörelsen i USA–
–och ville få tag i Martin Luther Kings autograf.
Jag lyckades inte, så jag fick ta mitt andra alternativ–
–vilket var en autograf från medborgarrättsledaren Malcolm X–
–på en morot.
Jag tänkte säga att betyget dras ner om du inte kan rita ett X.
Och det kan du inte.
–Malcolm ritade det. –Malcolm.
Joe, vilken grönsak har du och vem har signerat den?
Jag har med en gul zucchini...
...med en väldigt intressant autograf.
Nämligen din.
Du kan omöjligen tycka–
–att din egen signatur är nåt annat än bäst.
Sara Pascoe letade upp dig på Broadcast Awards–
–och du signerade en gul zucchini.
–Vi kan titta på den. –Det stämmer.
Du kan inte skriva ditt eget namn.
Din kollega ljög för mig och sa att det gällde välgörenhet.
Lycett...
Jag ifrågasatte inte det, intressant nog.
–Det var inte min idé. –Nej.
Det var visst ett grönsakslotteri.
Vill du att jag donerar till välgörenhet å dina vägnar?
Ja, men det hjälper inte dig nu.
Pascoe har svikit dig.
Då struntar jag i det.
Åt helvete med välgörenhet.
Lolly – grönsak, signatur?
Jag har en cd–skiva som signerats av Black Eyed Peas–
–i en skål svarta ärtor.
–Underbart. –Titta där.
–Fantastiskt. –Smart.
–Snyggt gjort. –Tack.
–Hela gruppen. –Alla fyra.
–Räknas en ärta som grönsak? –Ja.
Det är ingen böna? Är det en grönsak?
–Jag bestämmer det nu. –Tack så mycket.
Det kan inte bli hotfullare.
Det är väl ingen baljväxt?
Jag gillar att det finns olika innebörd.
Tack. Och jag ljög inte.
Här har vi nån som tar tävlingen på allvar–
–och inte bara ritar ett X på en morot.
Definitivt i ledning.
Mel – grönsaker, signaturer?
Jag har Howard på pepparrot, Gary på en butternutpumpa–
–Mark på en vintersquash och Robbie på en sötpotatis.
Jag fick ingen av Jason. Han försvann med en ryggsäck.
Det gör inget. Han är en frukt.
Det här är autografer från...
–TT. Jag lever för TT. –Take That. Otroligt.
–Ny ledare? –Ja, definitivt.
Hur ska du slå detta, Noel?
Det här är speciellt och ganska ovanligt.
Det är en bondböna med David Suchet.
Även kallad Poirot.
Jag ska vara ärlig. Där har vi en fullträff.
Suchet på en bondböna. Det är det tävlingen handlar om.
Dela ut poängen från första till sista plats.
Det är tufft. Vi vet vem som ligger sist. Eller hur, Hugh?
Och eftersom välgörenheten blev lidande–
–hamnar Joe på näst sista plats.
Jag stal inte från dem.
Nej, men din vän vilseledde och folk har därmed behövt lida.
–Lolly hamnar på tredje plats. –Tre poäng.
–Jag hatar Black Eyes Peas. –Jag med.
Det här är svårt. Det var väldigt mäktigt–
–men enkelhet är ibland bäst.
Suchet på en bondböna. Så får det bli.
Det är dags att växla upp.
–Vad är nästa utmaning? –Dags för förstörelse och dessert.
Mästaren är här!
Det här ser bra ut.
Den är hög och fin.
Jösses.
"Förstör kakan."
Det är synd.
"Vackrast förstörelse vinner. Du har 30 minuter. Tiden börjar nu."
Jag vill smaka.
Jag behöver bara...
Jag behöver många knivar.
Läskigt.
Läskigt att nämna knivar och sen...
Varför?
–Börjar vi med mannen och knivarna? –Ja. Läskiga knivmannen.
Här kommer Hugh och knivarna.
Vackert.
Den här biten är svårare. Åh, nej...
Skönhet ligger i betraktarens öga.
Du såg elak ut. Du skar upp tårtan som om den vore en kropp.
Du sa att du förvandlade den till en klocka–
–och att det blir succé och sen gick du iväg.
Jag minns inte ens utmaningen.
–Jag har inget minne av den. –Som en äkta seriemördare.
Det är lustigt att ordet "skönhet" förknippas med klocka.
–Ska vi titta på Lolly? –Ja.
"Taskmasters" yngsta deltagare.
Tack. Jag är bara tolv år.
Vad fint.
–Det doftar gott. –Det gör verkligen det.
Vi har sett en mäktig metafor för åldersskillnaden.
En känsloladdad metafor.
Det är sånt ungdomarna gör.
De förvandlar en gammal tårta till nåt vackert–
–och skickar iväg det på sina telefoner.
–Väldigt fint. –Tack.
Jag har inget negativt att säga. Väldigt sött.
–Vi ser vad Joe gjorde. –Joe Lycett.
Det var vackert.
–Det där sista var synd. –Jag vet.
Det var äkta skönhet. Det var som en balett–
–där nån kom ut på scenen och sket efter uppträdandet.
Det var spektakulärt, Joe. Verkligen.
Vi har fortfarande inte sett Noels och Mels klipp.
Vi ses efter pausen.
Välkomna tillbaka. Fyra komiker och tidigare "Bake Off"–värden Mel...
...förstör tårtor.
–Vem har vi härnäst? –Det är dags för Noel.
Låt oss se Noels vackra tårtförstörelse.
Underbart.
Ja, det var vackert.
–Tvättmaskinen blev inte förstörd. –Inte?
Men tårta dök upp i diskhon i flera dagar efteråt.
Av nån anledning är de sammankopplade...
Det betyder att min tvätt...
Ibland låter du mig tvätta mina kläder i den maskinen...
Så mitt smuts hamnar i dina koppar.
–Din... –Min smuts.
"Ditt smuts"?
Ja, min smuts.
Jag vill inte ha ditt smuts.
Det är inte min design. Det är bara så det är.
–Förlåt. –Vi pratar om ditt smuts sen.
Vilken cykel valde du?
–Den vanliga. –Ja, 40 grader.
Jag tvättade inte tårtan.
Vi tar en titt på Mel, vars liv länge har varit fullt av tårtor.
Säg inte det där ordet.
"Den vackraste förstörelsen vinner."
"Du har 30 minuter på dig. Tiden börjar nu."
Nu har du verkligen avslutat din "Bake Off"–karriär.
Förstöra en tårta? Dra åt helvete, tårta.
Synd att du snubblade på vägen ut.
Hon hade en halvtimme och utnyttjade åtta sekunder.
–Nu ska du utvärdera. –Okej.
Hugh ligger sist.
–Jag gillar Lollys, men hon är fyra. –Va?
Jag är nog arg för att du har hela livet framför dig.
–Sånt händer. –Säkert i varje utmaning.
Så är det. #syndfördig.
Mel hamnar på tredje plats. Det var inte välplanerat–
–men ilskan var ändå vacker.
Noel, jag hade kunnat titta på tårtan i tvättmaskinen i timmar.
Han tar andraplatsen.
Men hur kan jag inte, trots hans dåliga ambition–
–sätta fyrverkerierna på första plats?
–Ska vi titta på poängställningen? –Okej. Den ser ut så här...
Noel Fielding leder.
–Nästa utmaning, Alex. –Den utspelar sig i din husvagn...
...som jag ibland får bo i.
–Det är en mystisk konstutmaning. –Underbart.
Jisses. Just det.
Jag hör brevbäraren.
Jag har fått post.
"Gör en karikatyr av personen bakom draperiet."
Bakom draperiet...
Jaha, det.
"Du får inte se personen."
"Personen får bara svara ja eller nej."
"Du får ett bonuspoäng om du säger personens fullständiga namn."
"Du har tio minuter från och med nu."
–Hallå, är du där? –Ja.
Det är tur att de inte har ett begränsat antal frågor.
Då hade det varit en bortkastad fråga.
–Vem börjar? –Jag delade faktiskt in...
...Joe, Lolly, Mel och Noel i samma grupp.
Så jag har...
–Hugh är för sig själv. –Ja.
–Intressant... –Ja, hur kommer det sig?
–Ska vi titta? –Ja.
Hallå. Det är visst ingen ja– eller nej–fråga.
–Hej. Är du en man? –Nej.
–Du är väl en dam? –Ja.
–Är du en glad person? –Ja.
–Är du glad? –Ja.
Generellt sett, i livet?
–Har du stora ögon? –Ja.
–Har du bruna ögon? –Ja.
Liknar du en Disney–figur...
–...med jättestora ögon? –Nej.
–Är du brunett? –Nej.
–Blond? –Nej.
–Rött hår? Vitt? –Nej.
–Har du hår? –Ja.
–Krusat hår? –Nej.
–Har du page? –Nej.
–Lockigt? Vågigt? Spretigt? Flätat? –Nej.
–Har du dreadlocks? –Ja.
–Har du en scarf runt huvudet? –Ja.
–Du låter trevlig. Är du singel? –Nej.
–Är du söt? –Ja.
–Har du ett halsband på dig? –Ja.
–Är det stort? –Nej.
–Med en amulett? –Ja.
Är det slöseri att ställa frågor om halsbandet?
–Ja. –Okej.
Har du en...
Trevligt att träffas.
Kan vi skaka hand?
Jisses... Jag kunde ha känt på dig!
Hej då, min vän.
Adjö.
Du klagar över lönen från programmet genom att stjäla.
Jag gav bort sakerna till välgörenhet.
När jag hade signerat dem.
–Vi tittar på bilderna. –Här har vi alla fyra.
Noel använde ingen målarduk. Det där är en skärbräda.
Hade du nån speciell anledning?
Jag ville använda en naturlig metod istället för papper–
–som är väldigt vitt och markant.
Jag valde nåt bättre.
Vad tycker du om Mels?
Den är helt galen.
Till och med som karikatyr är den kränkande.
Öronen sitter helt fel.
–Är det där öronen? –Ja.
Jag trodde att det var hemska sår.
Vi tar reda på hur den ensamme Hugh presterade efter pausen.
Plus om nån lyckades komma på namnet.
Välkomna tillbaka. Fem kända personer–
–slåss över en zucchini som jag har skrivit på.
–Alex, karikatyrer i husvagn? –Ja.
Vi har sett Joe, Lolly, Mel och Noel måla den mystiska kvinnan.
Vi vet inte hur duktiga de har varit–
–och vi vet inte hur Hugh har klarat utmaningen.
–Utmaningen. –Utmaningen.
–Är du redo? Vi kollar in Hugh. –Ja.
Så jag får inte se personen.
–Får jag lämna husvagnen? –Varför vill du göra det?
Jag lyfter draperiet och blottar dig.
Jag tittar inte. Jag tittar på dig i spegeln.
Nu åker draperiet upp.
–Tre minuter. –Okej.
Jag lyfter igen för jag minns inte vad jag såg.
–Två minuter kvar, Hugh. –Okej.
Så gör jag.
Det är ingen riktig karikatyr.
En snabb titt på armen.
Jag lyfter igen.
–Tio sekunder. –Jag ska nog sluta nu.
Gör det. Tack, Hugh.
Får jag titta i spegeln?
–Jag tittar på dig. –Nej, du tittar på bilden av mig.
–Det liknar dig. –Det är bilden av mig.
Det är som att titta på film.
Jag tittar på dig. Jag tittar inte på mig.
Nu tittar du på mig. Nu tittar du i spegeln.
Nu tittar du på mig och nu i spegeln.
Var tittar du nu?
Du kan inte röra mig när du ser mig i spegeln.
–Nej, jag rörde vid spegeln. –Exakt.
–Jag förstår. –Det är inte jag.
–Jo. –Nej, det är en bild av mig.
Jag vet inte vad jag tycker om det.
Ibland lyssnar vi på Michael Jackson.
Han såg mannen i spegeln, inte Michael Jackson.
–Så det är nog okej. –Det stämmer.
Det vore hemskt att sjunga om att se sig själv i spegeln.
Och om att förändra sig. Men han förändrade sig inte.
Jag är fortfarande kluven.
Om Hughs teckning är spektakulär tillåter jag det.
–Vill du se hur hon såg ut? –Förmodligen.
Här kommer hon.
–Vill du se henne bredvid Hughs bild? –Jag...
Jag tror inte att damen ser ut som hon i spegeln.
Hugh såg henne i spegeln flera gånger och målade det här.
Jag gillar den.
–Hon satt åt sidan. –Ja.
Det lyckades du med.
Men det vi har lärt oss av dig, Hugh, är att spegelbilden–
–gör en svart kvinna till en tjock, skallig, vit man.
Det är Michael Jackson–historien på många sätt.
Bra jobbat.
På många sett är det här det bästa jag har sett.
Vill du se alla fem och sen utvärdera?
Jag vet redan vem som ligger sist.
Det är orättvist.
Här ser du alla fem, Greg.
–Det är inte... –De är hemska. Alla ser hemska ut.
På första plats...
Noel får förstaplatsen. Teckningen är någorlunda bra.
Bra jobbat, Noel.
–Joe får andraplatsen... –Va?
Den ser hyfsat mänsklig ut.
Lollys skrumpna bebis kommer trea.
Sen Mels avskyvärda plattansikte.
Var hamnar Hughs tjocka, skalliga, vita man...
–...om inte sist? –Tack.
Vi vet inte vad modellen heter än.
De skulle få ett bonuspoäng om de gissade rätt.
Så här gick det för dem.
–Börjar ditt namn med en vokal? –Nej.
Börjar det på en bokstav i främre halvan av alfabetet?
–Är första bokstaven B? –Nej.
Okej, jag går igenom alfabetet.
–D? –Nej.
–E? F? G? –Nej.
–H? I? –Nej.
–J? –Ja.
–Jemima? Jemma? Joanna? –Nej.
–Jazz? Jasmine? –Nej.
–Julie? Julia? –Nej.
Jag kommer inte på fler namn.
–Så inte Jemima? Jennifer? –Ja.
–Jennifer Coolidge? –Nej.
–Börjar efternamnet på A? –Nej.
Jeraldine? Nej, det börjar på G.
–U? V? –Nej.
W. JW...
–Jonty Williams? –Nej.
–Börjar det på L? –Nej.
–N? M? P? –Nej.
–Jasmine? –Nej.
Vad heter hon?
Helen...Robertson.
–Kan du skriva ner ditt namn? –Ja.
Tack.
Okej, här har vi det.
–Jennifer Christine Wright. –Tack.
Äntligen lyckades jag!
Jennifer Christine Wright.
–Mel gissade också på Jennifer. –Gjorde jag?
Men dina första gissningar var Jacaster och Jonty.
–Medan Lolly... –Ja.
–Du gissade på Jennifer... –Coolidge.
Jennifer Coolidge är Stiflers mamma i "American Pie".
Om hon heter Jennifer är det självklart Stiflers mamma.
Jaha – Jennifer. Det satsar vi på.
Noel sa att det var ett vackert namn och gav sen upp.
–Inga bonuspoäng. –Gissade jag på Jennifer Wright?
–Och det var rätt? –Du får ett bonuspoäng.
Som du får addera till resten av dina poäng.
–Har vi fler bonuspoäng? –Bara till Hugh.
–Bara till Hugh? –Då har jag totalt fem.
Han har totalt fyra.
Ni ser poängställningen där.
Du har bara fyra.
–Vi har en utmaning kvar. –Bra.
–Ska vi titta? –Ja, de ska slå ner ankor.
Hej.
Hej, Mel.
–Snyggt. –Det är min "Taskmaster"–hälsning.
–Hej. –Hej, Lolly.
–"Slå ner alla gummiankor." –Herregud.
"Snabbast vinner."
"Tiden börjar när den först ankan faller."
Så tiden har inte börjat ticka än?
–Är det på grund av mina kläder? –Ja.
De tror nog att jag är ledaren. Hej, allihopa.
Ja, för ankornas ledare gör entré som en man i gul skelettdräkt.
Vi börjar med Joe.
De var tvungna att stå bakom repet men fick förbereda sig framför repet.
Här har vi Joe Lycett.
Ja, det kan funka.
Jag har blivit snurrig.
Är det här...
Du skämtar. Kolla in den.
Den slutar inte rulla.
Det finns ett bowlingklot! Det ligger ett bowlingklot där.
Så ska det se ut.
Var beredd att misslyckas.
Så tiden startar när första ankan faller?
Så tekniskt sett kan allt vara över om några sekunder. Det är planen.
Ja!
Kära nån.
Ja!
Jag känner mig så levande!
Det är otroligt hur nån kan gå från att planera så pass noggrant...
Det kändes som ett avsnitt av "The A–Team" i början.
Först planerade han alla redskap och fick sen ett nervöst sammanbrott.
–Men det funkade. –Han blev klar på 1 min och 56 s...
...och var väldigt stolt över sin prestation.
Okej. Underbart.
–1 min och 56 s. Det låter bra. –Det kändes bra den dagen.
–Nu tittar vi på Hugh. –Underbart.
Det är ett gummiband, va?
Tiden har börjat.
Stoppa tiden.
Det var inte så kul som jag trodde.
Där ser vi programmets magi.
Nån som verkar skämma ut sig själv genom hela säsongen–
–är plötsligt tillbaka i matchen.
Det är som Billy Elliot.
Det tog 8,9 sekunder. Snabbare än Usain Bolt.
–Håller han på med det? –En annan gren.
–Man kan inte jämföra de två. –Nej.
Bra jobbat.
–Tack. –Det är dags för en paus.
Gör er redo för vi ska snart se Lolly, Mel och Noel slå ner ankor–
–och alla tävlande intar scenen för en sista utmaning.
Vinnaren åker härifrån med ruttna grönsaker med bläck.
Hej. Tack för att ni kom tillbaka.
Vi har nått slutet av programmet och en utmaning väntar.
–Vad hände innan pausen? –De har slagit ner ankor.
Joe var snabb, Hugh var snabbare, och resten?
Det är dags att ta en titt på Noel och Mel.
–Underbart. –Herregud.
Åh, nej. Jag når inte fram.
Är jag nära?
Den fastnar.
Jag måste tänka om.
Hur får jag ner dem?
Ja! Det blir bra.
–Ja, två föll. –Det här är omöjligt.
Så ja.
Ja!
Den irriterar mig.
Snyggt.
Vi skulle ha gjort så direkt.
–Klarar du det, Mel? –Jag tror det, raring.
Och sen... Titta nu! Nu svänger vi med gummibandet.
Det är intressant att se hur hjärnan jobbar under press.
I din hjärna, Mel, trodde du nog när du svingade repet–
–att du skulle få ner första raden och sen rad efter rad. Eller hur?
Alla på en gång. Alla i en sving. Det var planen.
Jag var Fatima Whitbread.
Båda använde Dennis teknik i slutändan–
–men ni hade också siktet inställt på en anka åt gången.
Jag valde ut ankorna som jag inte gillade.
–Noah, 4 minuter och 50 sekunder. –Det är bra.
Mel tog 7 min och 25 s på sig. Det är mer än fyra sekunder per anka.
–En... Sen en till. –Trots hennes väderkvarnsteknik.
–En person återstår: Lolly. –Hon är för sig själv.
–Bra eller dåliga nyheter? –Dåliga.
Får jag använda slangen?
–Gör som du vill, Lolly. –Okej.
Slangen funkar nog inte. Ankorna är för långt bort.
Om vi kan flytta ankorna närmare och ändå använda slangen...
Ett, två, tre.
Lyft.
–Jättebra. –Satsar du?
Jag är redo att starta tiden.
Den första är nere.
Stoppa tiden.
Om vi bara hade haft stilpoäng...
Ankor gillar vatten, och det ser väldigt vackert ut.
Jag fascineras av att du insåg att slangen var för svag–
–och då kom på den smarta idén att flytta ankorna–
–men inte alltför nära.
–De kunde ha ramlat ner. –Det måste vara rättvist.
Jag gillar en utmaning.
Hon var näst snabbast med en minut och två sekunder.
På sista plats hade vi Mel, sen Noel, Joe, Lolly. Hugh vann.
–Jag hamnar nog ändå sist. –Du vinner i alla fall inte.
Han är på sista plats.
Vi närmar oss slutet, men vi har en utmaning kvar.
Bege er upp på scenen inför programmets sista utmaning.
De står nu på scenen för första gången.
Intressant grupp människor, eller hur?
Mel, kan du läsa upp den sista utmaningen?
"Pressa mest juice."
"Välj en frukt och ett redskap."
"De som väljer samma redskap måste ha ögonbindel."
"De som väljer samma frukt får endast använda en hand."
–"använda en hand och hoppa upp och ner."
"Ni har en minut på er."
Alla förstår nog reglerna.
–Vad räknar du som juice? –Vad jag räknar som juice?
Jag hängde inte med på slutet.
Du har en skylt. Välj redskap och frukt med skylten.
Välj redskap och frukt och håll upp skylten.
–På bröstet. –Så att publiken ser dem?
Nej, tvärtom.
Alex får det att låta som att allt är så uppenbart.
–Så är det. –Är kokosnöten en nöt, inte en frukt?
–Nej, du måste välja redskap. –Nej.
–Du måste använda ett redskap. –Jag har knivar!
Frukt i höger hand. Visa mig...
–Hugh, vilken frukt? –Ananas.
–Joe? –Ananas.
–Lolly? –Vindruvor. Perfekt.
Mel – lime. Noel – vindruvor. Okej.
Alla förutom Mel använder endast en hand.
Hugh, vilket redskap? Pincett.
Ananas, hammare. Vindruvor och en till hammare.
–Sko. –Lime, sko. Vindruvor, pincett.
–Pincett? –Otur, Hugh.
Jag trodde verkligen inte att nån annan skulle välja pincett.
Vi har en ögonbindel här... på grund av dubbla pincetter.
Och längst ner.
–Dubbla pincetter. Ögonbindlar. –Och dubbla hammare. Ögonbindlar.
Mel har varit duktig, om hon kan pressa en lime med en sko.
En mening som aldrig mer ska yttras i mänsklighetens historia.
Alla sätter en hand bakom ryggen, förutom Mel.
–Förutom jag. –Även jag?
Du valde vindruvor precis som Lolly Adefope.
Ja, reglerna var enkla.
–Dags att pressa! –Ja.
Pressa vindruvorna med en hammare.
Fem sekunder kvar!
Tre, två, ett! Sluta pressa!
Okej, Alex. Räkna ut mängden juice.
Ni andra kommer ner, så kollar vi in poängen.
Bra pressande. Hur gick det för dem?
Ska vi börja med vindruvsgruppen Lolly och Noel?
De klappade försiktigt på druvorna.
Lolly fick 0,4 ml druvjuice–
–och Noel fick 2 ml vin.
–Vad hände sen? –Hink–killarna här...
Jag mätte juicen i Hughs glasskärvor.
Glaset gick såklart sönder i fickan.
Vad menar du med det?
Vilket glas går sönder när man lägger det i fickan?
Plast.
–Han hade ändå 4 ml ananasjuice. –I glasskärvorna?
Ananasen sprutade och mycket hamnade i skärvorna.
Joe hade 3 ml, men Mel och hennes sko...
Hon pressade snyggt och smart ut 7 ml limejuice.
Mel vinner utmaningen.
Okej, Alex, hur ser slutpoängen ut?
Hugh och Lolly ligger sist och en poäng skiljer i toppen.
Veckans vinnare är Noel Fielding!
Det enda du ska göra är att gå upp och hämta grönsaken.
Noel Fielding!
–Ett avsnitt är avklarat. –Helt rätt.
Jag älskar både dig och min fru lika mycket.
Vad har vi lärt oss?
Om du vill bli Hugh Dennis bebis kvittar det om du är svart eller vit.
Och vinnaren av fjärde säsongens första avsnitt–
–är ingen annan än Noel Fielding!
Tack, allihopa. Vi ses nästa gång.