Veckan har varit lång-
-och en generös dos "Bäst i test" är vad doktorn rekommenderar.
Och de som får smaka på sin egen medicin hela kvällen är:
Den holistiska helbrägdagöraren Gina Dirawi!
Den inbillade sjuke Alfred Svensson!
Den barmhärtige samariten Olle Sarri!
Den vänliga wellness-profilen Christine Meltzer!
Och den västgötska patienten Jan Rippe!
Och ikväll kommer ni bland annat att få se det här...
Under David finns det ett serienummer.
Gud, jag är på så dåligt humör idag.
-Jaha. -Är det kritik?
Hur mår ni?
-Nu. Ta! -Jag orkar inte med er.
Jag skäms!
Nej, fan. Får jag ta om det?
Hallå, hallå, gänget! Välkomna tillbaka.
Är era nära och kära stolta över er så här långt?
-Både och. -Ja?
Ja, men du är ju så duktig.
-Jag är den som är minst duktig. -Nej, jag är med dig där.
-Gå med håven här nu, Rippe. -Ja, det är synd om mig.
Ja, men jag tycker att ni blandar ju topprestationer med lite blundrar.
Lite hej och hå så där. Faktiskt.
Ni är ganska självgående till skillnad från min bisittare.
-David, vinka till publiken. -Halloj! Tjena, tjena! Då kör vi!
Lite övertänd idag märker jag. Tagga ner och starta ett test.
Ja, men visst. Då drar vi igång med ett trefaldigt test, test, test!
-Det här vill jag inte se. -Hej!
-Jag tar den. -Aj! Jag trodde att det var mjukt.
Tänk till nu, äggskalle.
Men sluta! Jag läste första meningen. Jag orkar inte. Vad står det sedan?
"Gör ett likadant uppträdande på de tre scenerna."
"Uppträdandet måste vara mellan 15-30 sekunder långt."
"Mest synkroniserade uppträdanden vinner."
"Bonuspoäng för bästa uppträdande."
"Dina uppträdanden börjar varje gång du sätter en fot på en scen."
"Du har 30 minuter på dig. Din tid börjar nu."
Aha! Jag ska göra någonting där. Exakt samma där. Exakt samma där.
Jonglering, eldsprutning, breakdance?
Jag får klura på det här. Eller hur? Jag har ju 30 minuter.
-Kaffe och macka? -Kaffe och macka.
Ja, det gällde att gå upp på scenerna och göra tre framträdanden-
-som bildar ett så synkroniserat framträdande som möjligt.
Man kan säga mycket om panelen, men de har kreativitet och scenvana.
Det här ska bli oerhört kul att se. Vem är först ut?
Med en lustig hatt på huvudet. Här är Jan Rippe.
-Jaha. -Vad kul.
Jag heter Jolo
Och jag har köpt mig en polo
När jag har den så är jag solo
För den är en del av mig
Uti banlon!
Nej, fan. Får jag ta om det?
Jag heter Jolo
Och jag har köpt mig en polo
Utan den så är jag solo
För den är en del av mig
Uti banlon
Fara kring som en cyklon Nej. Får jag ta om det?
Och en byxa av terylen
Fara omkring som en cyklon Blir jag en stjärna på scen
Jag ska köpa en polo
När jag har den så är jag coolo
Den är köpt på Marco Polo
Tjohej!
-Tack, tack. -Rippe, berätta.
Är det här något gammalt paradnummer?
Ja, paradnummer vet jag inte, men det är ett nummer från 1984.
-Var ni med alla tre då? -Ja.
Men har det 40 år på nacken så kan man förstå att du tappade lite text.
Men bättre kan vi väl? Vem är nästa synkade framträdare?
Ja, det är en dansant kille som heter Alfred Svensson.
Okej. Hur kan jag hålla en takt? Det här är så pinsamt. Det är cringe.
Okej... Bra.
-Jag har ett litet trick i rockärmen. -Ja?
-Jag kan få bonuspoäng. -Kör det.
Okej. Då ska vi se.
-Nämen! Åh! -Jag kan inte se det här.
Jag tappade hörlurarna. Fuck! Det blev fel. Åh, nej!
-Så bra. -Usch! Stäng av.
Ja... Det sket sig.
Där har vi det.
Jag hörde "det sket sig". Vad var det som hände?
Det sket sig från början. Det sket sig med den där outfiten.
-Vad gör jag? -Okej. Alfred är inte nöjd.
-Vi går vidare med nästa estradör. -Här är Christine Meltzer gånger tre.
Det kan vara jonglera. Det kan vara stand-up.
I synkroniserat? Det är ganska bra. Det kan vara både och.
-Jonglera och stand-up? -Ja.
Hur mår ni?
Har ni tänkt på varför man har hatten på sig... Nej! Nej.
När man borstar tänderna? Jodå, för det står på tandkrämstuben.
Glöm inte sätta på hatten!
Hur mår ni?
Har ni tänkt på varför man har hatten på sig? Nej!
Har ni tänkt på varför man...
När man borstar tänderna? Jodå, för det står på tandkrämstuben.
Glöm inte sätta på hatten!
Jodå, för det står på tandkrämstuben.
Glöm inte sätta på hatten!
-Det var ju roligt. Jo! -Det var inte bra.
Det var inte alls bra. Ingenting var bra.
Det blev lite rörigt så där.
-Varför gjorde du det här valet? -Ibland säger ju David något.
"Du kan det här." Okej. "Så kan du göra det här." Okej?
-Och då tog jag båda. -Det var där det gick fel.
Men vad tyckte du om min stand-up? Den satt ändå.
-Den var häruppe. -Absolut, den satt.
-Vem tripplar vi nu? -Det är plats på scen på Gina Dirawi.
"Du har 30 minuter. Din tid börjar nu." Jag orkar inte.
Men vad då, måste det vara likt det där?
-Annars blir det inte synkroniserat. -Jaha. Okej.
Okej, någonting... Tar du tid?
-Från att du sätter foten på. -Jaha. Har jag börjat?
-Nej! -Bra, Gina.
Tack.
Alltså vad då? Ska jag göra så där? Men tar du tid?
Har det börjat? Har det börjat?
Tack.
-Ja, det är låg nivå. -Men ändå nästan bäst synk hittills.
Ja, det blev en abrupt början där på ditt framträdande.
Jag fattar ju aldrig de här testerna, men det blev väl helt okej?
Du räddade det bra. Var det stepp, linedance eller cowboy salute?
Det var cowboy salute, linedance. Det var massa kulturer ihopsatt.
-Det är så jag jobbar. -Okej.
-Jag tror att Olle är kvar, va? -Du misstar dig aldrig, Babben.
Här är en scenupplevelse C/o Sarri.
-All right. Och det här är scenerna? -Yes.
Då undrar jag... Synkroniserade?
Synkat är när det är exakt lika eller när man synkar med varandra.
-Nämen! -Oj!
-Tackar, tackar, tackar. -Bra jobbat.
-Tycker du det? -Snyggt.
Tackar. Tackar, tackar. Då är vi klara?
-Ja. -Åh, vad snyggt.
-Vad snyggt. -Otroligt.
-Oj, oj, oj. -Det här hade du planerat innan?
Nämen, jag kollade på de andra två och sedan försökte jag göra....
-Ja, ni förstår. -Jag förstår.
Jag ska ju bedöma det här.
Det är högst grad av synkronisering som är måttstocken.
Tyvärr blir det ett poäng till Jolo och hans polo.
Jag är ledsen! Men så får det bli.
Tre poäng till Christine, Alfred och Gina.
För att ni alla tre kom av er-
-och försökte rädda det på olika sätt.
Och fem poäng till Olle som var mest synkroniserad.
Tackar, tackar.
Sedan hade vi även en bonuspoäng för det bästa framträdandet.
Ni nådde inte upp till den nivån. Det blir inget bonuspoäng.
-Då går vi vidare utan omsvep. -Ja. Det är dags för ett lagtest.
Lagen är Gina, Olle och Christine i den ena ringhörnan.
Samt Alfred och Rippe i den andra. Med förstärkning av Ellen Bergström.
I det här testet ska de träffa en mystisk robot.
-Oj! -Ja.
Oj.
-Okej. -D.A.V.I.D. manual, del 2 av 2.
Oj, vad mycket information.
-Hallå? -Åh, gud!
-Hallå? Hör ni mig? -Hallå!
-Hör ni mig i walkie-talkien? -Ja, jag hör. Vad händer?
-Jag hör ingen. -Va?
-Hörde båda? -Christine bekräftar, kom.
Rippe, tryck på knappen om du vill prata.
Nu börjar jag läsa brevet.
"Sätt på David."
"Innan tiden tar slut."
"Ni har två kompletterande versioner av Davids manual."
"Ingen får lämna sina respektive rum."
"Snabbast att sätta på David utan misstag vinner."
"Ni har 15 minuter på er. Er tid börjar nu."
Nu gick tiden igång.
David är en robot. Det är David Sundin, fast en robot.
Leta efter ledtrådar i ert rum.
Ja, man skulle alltså sätta på robot-David.
Genom att trycka på rätt knappar och göra rätt inställningar.
En lagmedlem hanterade roboten. De andra två hade manualen.
Teamwork makes the dream work, som Mauri sa.
Men att montera en bokhylla kan leda till separation.
Vi ska se om det börjar knaka i fogarna i de här lagen.
Det får vi se efter pausen. Ni där hemma ska få ett litet test.
Alla i hushållet ska komma överens om den bästa platsen i TV-soffan.
Man får aldrig sitta där i mer än 30 sekunder.
Den som sitter på bästa platsen när vi är tillbaka vinner-
-och får ha bästa platsen resten av den här kvällen.
Du tittar på "Bäst i test" där våra deltagare ska få igång en robot.
De som försöker aktivera den stiliga androiden först-
-är team Gina, Olle och Christine.
-Vad har ni i era rum? -Jag har David manual, del 2 av 2.
Det står en innehållsförteckning: Sätt på David, rengöring, etc.
-Jag har del 1 av 2. -Okej.
"Påbörja påsättning genom att knappa in pinkoden på Davids högra axel."
"Om du förlagt pinkoden till David, titta och hänvisa"-
-"till serienumret under Davids bakre parti."
Varför står det carbonara på 7.2?
Olle här igen. Då kommer ett serienummer.
-Varför ska du säga ett serienummer? -16-18-5.
"Den förinställda pinkoden är lika med"-
-"serienumret dividerat med tre."
Och sedan ska du ställa in Davids känslor.
"Om David sätts på före kl. 12.00 på dagen"-
-"bör känslorna vara inställda på hungrig och loj."
"Om påsättningen äger rum efter kl. 12.00"-
-"ska David var mätt och belåten."
-Mätt och belåten, kom. -Okej, okej, okej.
"Sammansätt de tre färgade kablarna på Davids frontala parti."
Det står att det ska vara i artikel 7.2.
Men det är bara ett carbonara-recept. Så jag vet inte hur jag ska tyda det.
-Jag ska kolla. -Oh, my gosh! Vad fasen?
-Fy fan, vad jag hatar manualer. -Jag med!
"Ordningen kablarna ska sättas ihop beror på Davids tillverkningsår."
"Davids tillverkningsår finner du under Davids fot."
Lyft lite här, David.
Olle här. 2017 är han tillverkad. Jag trodde att han var äldre.
Okej, då ska du sätta det så här: Röd, blå, gul.
-Okej, då kör vi på. -Vi har 2,5 minut kvar.
Okej, då ska vi rotera David till korrekt startposition.
"Ett till fem dagar är lika med 90 grader vänster."
"Sex till tio är lika med 225 grader höger."
"Denna positionering beror på antalet dagar som förflutit"-
-"sedan senaste gången David blev servad av en servicetekniker."
Jag har Babbens kattkalender här. David är servad för fem dagar sedan.
-90 grader vänster. -Det är gjort, kom.
"Tryck på ON-knappen och håll den intryckt i tio sekunder."
-Det går inte. -Klart, kom.
-Har du gjort det? -Fan, ni klarade det.
-Bra jobb. -What?! Klarade vi det?
Bra jobbat.
-Wow! -Det var ganska tajt om tid.
Nämen, gud.
Det var verkligen på håret.
Ni satte alltså på David med 23 hundradelar till godo av tiden.
-Det är väl okej? -Det måste det vara.
Gina, du var väldigt strukturerad här även om du hatar manualer.
Jag kan ju inte svika... Jag är bra på att leda andra.
Att leda mig själv genom livet är problemet.
Men vi ska väl ta och titta på det andra laget?
Jajamän, här kommer de. Rippe, Alfred, Ellen och robot-David.
Vi gör så här, att under David ska det finnas ett serienummer.
Ja, jag har hittat det.
Du ska dividera serienumret med tre.
Åh, herregud! Vad är dividera? Nämen!
-Är det någon som har hittat något? -Nej, vänta nu.
-Jag har en manual del 1 av 2. -Då börjar vi med din, Rippe.
-"Följ stegen i tur och ordning." -Tryck in knappen.
"Knappa in pinkoden på Davids högra axel."
-Upprepa. -Ta om det?
-Vi pratar i mun. -Hallå, hallå?
-Kan du läsa serienumret? -1-6-1-8-5.
-Carbonara? -Prata med varandra nu, då.
-Aha! Okej. -Här står det...
Den ska divideras med tre. Alltså serienumret.
-Är det någon som hör mig? -Det är 53-95.
-Vänta, jag har serienumret. -Okej, då ska vi...
Sedan står det att den måste stå i en viss startposition innan start.
-Men jag har en kalender här. -Okej?
Men vänta lite nu. Ska vi inte gå i tur och ordning?
Ställ in Davids känslor står här som punkt 2.
Det har vi inte gjort. Det finns känsloknappar.
-Har du tryckt in pinkoden? -Han ska vara mätt och belåten.
Punkt 1 var ju att knappa in pinkoden på Davids högra axel.
-Men vad är pinkoden? -Den har Ellen.
Vad sa du?
-Ellen har pinkoden. -53-95.
Men det står att du först ska vrida honom.
5-3-9-5.
"Ställ in Davids känslor." Vad står det hos dig, Ellen?
-Mätt och belåten. -Jättebra. Då tar vi punkt 3.
"Det är viktigt att sammansätta de färgade kablarna i rätt ordning."
Carbonara ingredienser. Ordning på kablarna. Pasta? Nej.
Varför pratar vi om det? Är det inte kablarna nu?
Kom... Tyst!
Inget är gjort i rätt ordning. Vi får aldrig sätta på dig.
Då går vi till punkt 6. Tryck på ON-knappen.
-Carbonara-recept. -Ja, just det.
-Kablarna är inte ihopkopplade här. -Koppla blå på blå och så vidare.
-Man måste göra det i rätt ordning. -Okej.
Vi har 46 sekunder kvar. Ska jag bara göra det, då?
Ska jag trycka på ON-knappen?
"Tryck på ON-knappen och håll in den i tio sekunder."
Nu testar jag. Jag börjar trycka. Åh, jävlar! Vad fan gör du?!
-Jävlar! -Händer det någonting?
Han sprutade ner mig. Ja, så här ser det ut.
Jag tryckte här. Åh, jävlar!
Vi flyr! Vi flyr!
Rippe, du verkade väldigt förvirrad. Blev du aldrig färdig ingenjör?
Nej, det blev jag ju inte.
Men vi hade väldiga kommunikationsproblem.
Jag tar ändå på mig det, Rippe. Du och Ellen skötte er.
Ni kan ju skylla på Ellen. Hon är inte här.
Men det kan jag inte göra faktiskt. Jag var för fokuserad på ordningen.
-Vi hade ju pinkoden där. -Det blev mun i mun där.
Men här lyste det rött i labbet och det sprutade slajm. Inte bra.
Instruktionerna från manualen utfördes inte i rätt ordning.
Tre poäng går till det enda laget som lyckades sätta på David.
Gina, Christine och Olle!
Jag tycker att vi avslutar lagdelen och återgår till individuell tävlan.
Ja, och det gör vi med något av det finaste som finns. Äkta vänskap.
-Hej. -Hallå!
-Tja! -Häruppe.
-Hur är läget? -Bra, bra. Bara bra.
Nu kommer nervositeten.
"Förvandla dockan till din bästa kompis."
"Ta en bild med din bästa kompis som symboliserar er vänskap."
"...som symboliserar er vänskap."
"Bäst bästa kompis och kompisbild vinner."
"Du har 30 minuter på dig."
-"Din tid börjar nu." -Wow!
Ingen aning om vart jag ska gå, men jag går iväg lite.
Ja, man skulle alltså skapa en riktigt god vän-
-och sedan skulle jag ta en bild av deltagaren och bästa kompisen-
-som symboliserar vänskapen så bra som bara möjligt.
Sedan ska jag bedöma själva kompisen och bilden?
Precis, det blir dubbla jobbet och dubbla skojet.
Och vet du vad? Här kommer alla vännerna på en och samma gång.
Men vad då, symboliserar er vänskap?
Ett fint minne, du vet. När ni cyklade tandemcykel.
Jag orkar inte med er.
-Är det Babben som avgör? -I slutändan avgör Babben.
-Vi är brunögda båda två. -Okej. Lite mustasch? Tackar, tackar.
-Men wow! -Ja.
-Det här är Charmaine. -Charmaine?
En gammal fransk kompis från 1970.
En simmerska från Frankrike som jag träffade då.
-Ni har hållit kontakten? -Ytterst lite.
Men så hittade jag henne här.
-Då har vi snöret. -Ska jag ta bilden härifrån?
Inte nu. Vänta.
Här har vi den. Kompisen. Vem är det?
Han heter Bruha Knut Francisco.
Så här tar man hand om sin bästa kompis.
Då är man med det som sin bästa kompis älskar mest. Hästar.
Nu har jag lagt fram buntband som du får liksom bunta....
-Och vad hette hon nu igen? -Spättan.
Det blev ju ganska bra. Här är min bästa kompis.
-Jag föll från bron. -Ja?
Han band på sig ett rep jättefort och räddade mig.
-Och vi är lekfulla. Så som man är. -Just det.
För det är det man ska visa också. Att man lever ett lekfullt liv.
Okej, då ses vi på bron där jag tar bilden när du passerar.
-Kan du smattra av flera? -Det är en bild.
Ja... Det är en bild?
När skall du till mig återvända?
Charmaine!
Här har jag hela gänget.
Och hästen, om du... Här kommer den.
-Där har vi den. -Har vi den?
Okej, jag tar den.
Så fint!
-Bra jobbat. -Tack.
Oj. Han spräckte hela överkroppen när han räddade mig.
-Ska jag ta? -Vänta. Oj, oj.
Här tror jag kan gå.
-Ska jag ta? -Nu. Ta!
-Är det taget? -Vad heter han?
Jonas Brink. Aj!
-Bra jobbat. -Ja.
Bilden är tagen. Strålande.
-Bra jobbat. Sitter ni kvar en stund? -Ja, vi småpratar lite minnen.
-Hej. -Hej.
Eller hur? Minns du klordoften från bassängerna.
Åh, vad härligt i solen.
Det var intressanta personligheter och spännande vänskapshistorier.
Verkligen. När vi är tillbaka så ska vi titta på bilderna-
-som jag knäppte på deltagarna och deras BFF.
Välkomna tillbaka. Vi ska få lära känna deltagarnas bästa vänner.
Jag har fotograferat dem med deras kompisar.
Nu ska vi titta på bilderna som jag tog på er. Rippe?
-Kolla, kolla. -Fint!
Rippe, är det möjligt att du och Charmaine är mer än vänner?
-Det håller jag för mig själv. -Jaha, ja!
Det som händer i Frankrike stannar i Frankrike.
Då tittar vi på Christines vänskapsfoto.
-Ja, titta. -Oj, vad fint.
-Gud, vilken fotogenisk häst. -Ja, verkligen.
Det var en fin dag när vi var ute tillsammans.
Vad glad jag är att du säger det. Det var fantastiskt.
Du lånade en femhundring av mig som du inte har swishat tillbaka.
-Du ska få den. -Det är bra!
-Då ber vi att få kika på Olles bild. -Du får en femhundring av mig med.
Det kan nog behövas!
-Men jag fick dig. -Spättan gillar fart.
-Nu tittar vi på Alfreds bild. -Ja, självklart.
Där har vi den. Wow, vad dramatiskt.
Väldigt dramatisk bild på dig och din heroiske vän Jonas.
Det var så här vi träffades.
Det här var det första mötet. Sedan dess är vi så här.
Okej! Då ska vi be att få titta på Ginas bild.
-Ja! Gina, berätta. -De försöker så mycket.
-Att sitta i ett träd med en kompis. -Och hur lärde ni känna varandra?
Du vet, vi möttes på gatan. Sedan gick det därifrån.
Aha. Okej.
Babben, du har den delikata uppgiften att dels betygsätta själva kompisen-
-och sedan då betygsätta bilden som representerar deras vänskap.
Det här är inga problem. Det här är lugnt.
-Olle, det blir en poäng. -En?
Du kör så pass fort att det kan vara vem som helst.
-Det är Spättan. -Ett poäng. Grattis.
Två poäng till Alfred och Jonas. Det var ju gastkramande.
Men Jonas gick sönder så lite poängavdrag.
Tre poäng till Rippe och den forna simmerskan Charmaine-
-som tyvärr simmade lite ur bild.
Det är hård konkurrens här.
Christine, vi är ju vänner. Vi har bättre selfies.
-Det har vi. Men vilken dag vi hade. -Ja, och vilken fin pålle.
-Femman går till Gina och Bruha. -Men gud, vad roligt!
Vad tävlar vi om ikväll?
Kvällens vinnare får ett inramat foto på sig och sin allra bästa vän-
-som man kan ha som minne av den bästa tiden i ens liv.
Och med detta sagt, Babben-
-så tror jag att vi har kommit fram till själva mitten av programmet.
-Ja, ja, ja. Bjäbb, bjäbb, bjäbb. -Nämen, oj! Hoppsan. Tackar, tackar!
Inte ska väl jag tjöta med panelen? Ja, om du säger det så, Babben.
För nytillkomna tittare där hemma så kan jag läsa lite från Wikipedia-
-vad själva definitionen av det här segmentet är.
"Mitten av programmet är en populär programpunkt i Bäst i test"-
-"där man får lära känna deltagarna"-
-"som sedan leds sömlöst in till ett häftigt test i studion."
"Segmentet leds av den rundlätte och självgode David Sundin."
Det är ganska häftigt faktiskt.
Hur som helst, gänget. Vi ska snacka lite boll.
Någon spontan favoritboll i gänget?
-Tennisboll. -Fotboll.
-Gina har spelat basket. -Det har inte hjälpt mig.
Men du har lagt mycket tid på det. I onödan enligt vissa. Så är det.
-Ni andra? -Golfboll.
Vad kul att ni är så vagt positiva till det här med att studsa bollar.
Det har nämligen blivit dags att spela Studsa studs!
Ja, vi ska spela Studsa studs här i studion.
Vad kul och spännande! Rippe, du har fått ett brev.
Läs reglerna för dina medtävlande, Babben, publiken och de där hemma.
"Studsa rätt antal studs på rampen. Du har två försök på dig."
"Misslyckas du med att studsa rätt antal studs på två försök är du ute."
"Din rumpa får aldrig lämna soffan. Sist kvar vinner."
Vi börjar med ett varv där alla studsar två studs.
Misslyckas man?
Då får man ta på sig en dumstrut. Och så får man sin andra chans.
Skulle man misslyckas då? Då får man gå ut.
Sist kvar är det då som vinner.
Man har två chanser. Alla förstått?
Då börjar vi med Gina Dirawi som ju är i ledning.
En, två. Den tar i bordet och inte i plankan.
Gina är kvar i tävlingen.
Då är det Christines tur. Här kommer två studs i plankan.
-Nämen! Jag skulle inte ha tagit i. -Då blir det strut för Christine.
-Tar du på dig den? -Tydligen.
-Då har du din andra chans. -Ska jag köra? Studsa studs.
-Ja! -Två, två, två.
-Ha kvar den rundan ut. -Näe!
Jo, men så är det. Ett litet straff. Man får ha struten hela rundan.
Då har vi Olle. Blir det strut eller inte? En, två.
-Alfred? -Jag vill ha Olles självförtroende.
-Han har inte det. -Jo!
-En, två, ut. -Snyggt!
Då har vi Rippes två studsar härnäst på agendan.
-En, två. -Bra!
Och vi får ny runda. Christine kan ta av sig dumstruten.
Det är Ginas tur att studsa tre gånger.
-En, två... -Nej!
Det blir struten på. Du har ditt andra försök.
Vet du vad, Gina? Du ser ut som en prinsessa förr i tiden.
-Det tycker jag att vi ska poängtera. -Nu går du på känsla.
-Nej, Gina. -Synd, Gina.
Först strut, sedan ut. Du kan ta samma väg du kom.
Det är vad det är. Där gick Gina ut. Då är det Christines tur. Tre studs.
Okej, jag kör. Studsa studs.
-En, två... -Åh, vad nära!
-Du är väl bekant med struten. -Jag tog det inte på allvar.
-Det gör jag nu! -Det här ska man ta på allvar.
Jag kommer bara att köra och så går jag.
Bra!
Nej, jag lyfte på stjärten. Men det var efter.
-Det var korrekt. -Det var det?
Då är det Olles tur. Han bara gör en, två, tre.
Du är så jävla självsäker. Jag fattar det inte.
-Du har ingen prestationsångest alls. -Nej, jag var jättenervös.
-Det var du ju inte. -Jo!
Varsågod, Alfred. Det här fixar du nog inte.
-Lägg av. -Tre stycken. En, två.
-Ja, men det är hatt på. -Du vet reglerna vid det här laget.
Alfred, du ser inte ut som en prinsessa från förr i tiden.
Det kan jag tänka mig. Här fyller den mer den funktionen som du tänkte dig.
Andra försöket för tre studs. Med struten på.
-Nej. -Då vet du.
Jag går innan jag blir förbannad.
Och så var de bara tre. Då Rippe, för tre studs.
En, två... Då blir det strut.
Varsågod att studsa studs.
-En, två... -Nej.
-Det blev två.
-Och därmed är det strut och ut. -Då säger jag bara: Sankta Lucia!
Vi har nu en spännande final mellan Christine och Olle.
Christine är först ut. Nu är det fyra studs.
En, två, tre... Där var det tre. Det blir strut.
-Om jag går ut behöver inte han då? -Nej.
Sista chansen nu, Christine. För fyra studs.
Nej, nej, nej. Nämen, nu...
-Grattis! -Det blir fem poäng till Olle.
Det är så vi spelar Studsa studs.
Vad kul och spännande det blev. Häftigt. Poängen blev som följer:
Det var i den ordningen vi såg er lämna studion.
Ett poäng till Gina, två till Alfred, tre till Rippe-
-fyra till Christine och fem till Olle. Grattis!
Då hände det lite grejer här med poängen.
Gina halkade lite bakom. Du ligger på en andraplats.
Delad förstaplats: Christine och Olle.
Delad sistaplats: Rippe och Alfred.
Någon ska vara där. Underbart.
Ja, men då är det riktigt spännande. Vi går vidare till nästa test.
Och nu ska deltagarna få tillgång till allt som finns i min arsenal.
Nej!
Vad är det som jag skådar?
Jonas Brink har vi där, ja!
Spättan känner du igen. Din bästa vän. Wow.
-Ett nytt brev. Vilken tjusig. -Tackar, tackar.
"Smäll de tre ballongerna med hjälp av sakerna från Davids arsle..."
-Arsenal. -Arsenal.
"Den som smäller alla tre ballonger med färst försök vinner."
"Du får inte gå framför markeringen."
"Du får inte flytta markeringen."
"Du har 30 minuter på dig. Din tid börjar på Davids signal."
Vi har tre ballonger där. Charmaine behöver ingen presentation.
Arsenalen har vi här.
Här har vi den. Arsenalen. Det blev lite mycket kanske.
-Gud! -En gaffel kostar ett försök.
Pilbågspilarna kostar 20 försök. Luftgevär, två skott. 50 försök.
Högaffel, 15 försök. Spjut, tio försök.
Kastknivar? Tre försök styck. Den här? Oj, oj, oj!
25 försök. Och yxa. Fem försök.
Det gäller att göra det på så få försök som möjligt.
Din tid börjar nu. Vad får det lov att vara?
Det gällde att smälla tre ballonger med hjälp av saker från min arsenal.
Olika saker i arsenalen kostar olika många försök.
Och det innebär en extra press att bästa vännen är kidnappad-
-och sitter fast nära ballongerna man ska smälla.
Press och stress är det här programmets signum.
Nu tycker jag att vi gemensamt ska ta en välförtjänt paus.
Efter pausen smäller vi ballonger.
Välkomna tillbaka. Vi ska just börja smälla ballonger.
Deras nya bästisar sitter läskigt nära ballongerna-
-och de olika grejerna i min arsenal, som man kunde kasta med-
-var värda olika många försök.
Det gällde att tänka till och hushålla med resurserna.
Vi börjar med hur Gina, Alfred, Rippe och Olle hanterade det här.
Alfred, om det är ditt riktiga namn, din tid börjar nu.
-Inte gaffel. Jag är sämst på det. -Sämst på gaffel?
Den där spikklubban alltså.
Ta luftgeväret för fan.
-Ett skott kostar 50 försök. -Ja, det är dyrt.
Ge mig ett gäng gafflar. Fem.
-Sorry, Spättan. -Det var väldigt nära.
-Jag prövar den här. -För Charmaine.
-Förlåt! -Mjälten kan ha gått där.
-Aj! -Mera gaffel.
Gud, jag känner mig så kraftfull. Jag kan göra allt. För Sverige.
Yes!
Yxan har en förmåga att gå väldigt rakt.
-Nämen, gud. -Förlåt! Förlåt, Charmaine.
-Åh! Det är så där det ska se ut. -Tack. Ge mig fem gafflar till.
Vi kör den där pilbågen istället. Hur gör jag, då?
-Där. -Jaha. Det här känns inte...
-Jaha. -Är det kritik mot mina varor?
-Nej! -Det är en leksak.
Det är så där det ska se ut.
När de kommer så där löst så måste spetsen komma först.
Jag är ju väldigt sugen på både pilbåge och luftgevär.
Men det känns oekonomiskt.
Hit med geväret. Nu ska vi skjuta här.
Ge mig geväret.
-Vi kör en till. -Skotten är slut.
Va?!
-Det vore bra med ett skott till. -Det är uttänkt så.
-Nej! -Får jag yxan?
Yxan kommer här.
-Nej! -Väldigt nära huvudet.
Två, tre.
-Kastkniv? -Ja, ta allihop.
-Spjut, tack. -Ge mig spikklubban. Nu kör vi.
-Nej! -Den kom nästan fram.
-Ja! -Ja... Den är inte perfekt.
-Oj. -Ta bort!
-Vänskapen fick sig en törn. -Ja.
Men vad fan? Oj. Rakt i slanglådan.
Ge mig fem gafflar. Jag kan ju inte kasta!
-Luftgevär. Nu får det vara nog. -Det är bra för dig?
-Oj. -Som en grekisk gudinna.
-Där ska vi vara. Fem gafflar kvar. -Ta dem. Jag är inkastad.
Det är slut i arsenalen. Tre minuter kvar.
Han går ner i knästående. Väldigt rutinerat.
Där var det över. Kom igen!
-Ja, nu. Varsågod. Tack. -Dessa betalar du inte för.
Vad generöst.
-Nu kommer den. -Snyggt!
Jättebra. Tack.
-Men vilken vänskap det har varit. -Det har varit, ja.
Jag tror att det blir svårt att lappa ihop både kinden och vänskapen.
Men du, tackar. Då går jag in i vagnen.
Du kan gå hem till dig igen.
-Inga mer kastgrejer. -Alltid lika kul, Gina!
Inga mer kast!
Gina, kast gillar inte du. Men skjuta går bättre.
-Gud, jag är född för att skjuta! -Oj, oj, oj.
-Det lät häftigt. -Det var inte så bra.
-Rippe, stackars Charmaine. -Ja, det var osmakligt.
Som sann pacifist kunde jag inte göra detta mot Charmaine.
Du sköt henne rätt i kinden.
Och innan det en spikklubba i magen och en yxa i halsen. Det var hårt!
Hur många försök blev det för dem?
Som vi såg så klarade inte Rippe det här.
Charmaine klarade sig inte heller. Det blir en kort minnesstund sedan.
Gina smällde alla ballonger på sammanlagt 230 försök.
Olle löste det på 149 försök. Men Alfred behövde bara 125 försök.
-Okej. -Yes! Det behövde jag nu.
Men det finns ju aldrig bara en enda lösning i "Bäst i test".
-Någon annan kan ha klurat till det. -Absolut, Babben.
Vad vore "Bäst i test" utan kluriga kryphål?
Nu tittar vi på Christine Meltzer och hennes nära vän Babben.
-Vad får det lov att vara? -Jag måste ta något ur det här?
Nej, jag får gå in i husvagnen. Fast vad kostar de grejerna?
Det är bara det här som kostar. Allt annat är gratis.
Kul, då går jag in och tittar i husvagnen.
Det har gått en minut och 20 sekunder.
-Nej, jag kommer ju inte dit. -Smäller ballongen så...
Det gör inget att jag träffar Babben?
-Nej, det bara... -It hurts, but sometimes. Okej.
-Vet du vad? Det var ganska nära. -Ingen gammal släktklenod? Nej.
Nej. Det här är mer för att känna avståndet för resten av grejerna.
-Nej. -Lite längre i avståndet.
Nej, förlåt. Det måste finnas ett annat sätt.
-Kan du hämta saker där? -Nej.
-En pil för 20 försök? -Jag kör det.
-Har du skjutit pilbåge förr? -Aldrig.
Så här, va? Nej. Vill du hjälpa mig?
Nej, vänta. Vilket...?
Du har skjutit mycket pilbåge.
-Jag skulle ha skjutit åt det hållet. -Skojar du?
-Tror du på mig? -Yes.
-Du skulle ha siktat lite upp. -Åh! Men det var bra.
Åh, vad nära! Åh, ingen.
Där. Yes!
Nej.
-Ta fem nya. -Fem nya kommer här.
Äsch, då!
-Yes! -Där var det över.
Den räknas inte. Om man bara tror på sig själv.
-Då fixar man vad som helst. -Tack snälla. Hej då!
Nämen, Christine. Värst vad du var pricksäker!
Men du sköt pilar mot mitt ansikte. Du blir inte bjuden på mitt kalas.
-Nej, förlåt. Förlåt. -Hur många försök blev det?
Ja, Christine skulle ju slå Alfreds 125 försök.
Vi såg att hon rörde sig i de krokarna.
Faktum är att Christine smällde alla tre ballongerna på...
-...114 försök. -Var det så?
Christine får fem poäng, Alfred fyra och Olle tre.
Vi har två till Gina. Rippe får en poäng.
Ovanpå det miste han sin bästa vän.
Som plåster på såren, det blev ju en hel del sår-
-då har jag varit snäll och fixat lite presenter i nästa test.
Vilket väder vi har fått, va?
-Olle? Vilket väder vi har fått. -Vad är det nu, då?
Välkommen, Gina. Till ännu ett test.
-Ta av dig ögonbindeln. -Nej.
-Va? -Oj! Jag sitter fast här.
Det här är inte okej!
Det är nästan att jag går hem, men det kan jag inte.
Det är lite kul.
Okej. "Gå in i huset."
-"I huset måste du ropa:" -"Älskling, jag är hemma!"
-"För att stoppa tiden." -"Snabbast in i huset vinner."
-"Du har 30 minuter på dig." -"Din tid börjar nu."
-Vad har det här med saken att göra? -Det är lite paket till dig.
-Som kanske kan vara... -Till nytta?
Ja, man skulle alltså ta sig in i huset så snabbt som möjligt-
-och säga: "Älskling, jag är hemma."
Problemet var bara att man satt fast i en flaggstång.
Men jag hade placerat ut presenter som kunde vara behjälpliga.
Vilka Houdinis ska vi titta på först?
Det blir Olle, Rippe och Gina som ska slå sig fria från bojorna.
-Jaha. -Vad då gå in i huset? Hur då?
Oh, la, la! Och med den sedan...
Jag anar att det har något med en nyckel att göra.
-Till handklovarna. -Det hade löst en hel del problem.
Och då antar jag att paketen...
-Ja då. -Den här verkar användbar.
-Åh! -Nej.
Det är viktigt att man har humöret med sig hela vägen.
Brödrost.
Det där kanske du har önskat dig? Till skillnad från brödrosten.
-Oj! Tejp. -Den är inte dum ju.
-Finns det tejp så finns det hopp. -Men vad fan, David?!
Jag är på så dåligt humör idag.
Den kom nästan längre ifrån nu.
Det här trodde vi inte idag när vi vaknade, Rippe.
Att vi skulle sitta här och njuta.
-Åh! -Nu känner jag mig faktiskt nöjd.
Ja, då är jag nöjd.
-Då kan man sitta tiden ut. -Och bara njuta.
-Halva tiden kvar. -Nu skärper vi oss.
Där, ja. Nu, du! Där ska vi vara.
Vad skulle du helst se att det var i paketet?
-Nyckel till handklovar. -Okej.
-Oj, oj. -En flaska lemonad. Inte så dumt.
-Gina, jag håller tummarna för dig. -Du är en orm.
En liten krok?
Det kanske är en skiva formbröd som du kan rosta i brödrosten.
-Ja! -Där, ja. Åh!
-Nu åkte kroken av. -Åh!
-Jag vilar lite, känner jag. -Ja.
-Ja...? -Och vad är det?
-En magnet? -Det var det.
-Det var det hela. -Du har ju den där också.
-Jaha. -Snart, kamrat.
Kom nu.
Han sitter på kortsidan. Kan det räcka med kortsidan?
Åh! Oj, oj, oj.
Nej, nej, nej, nej, nej. Jag tänkte en nyckel här.
-Vad är det där, då? -Ett tält.
Gå in i huset. Det här är ett hus.
-Okej, jag bygger ett hus. -Det är snabbast som vinner.
-Det är lite häftigt, tycker jag. -Tycker du?
Det kan ju finnas de som inte klarar det alls.
Tänk att det här är vårt jobb. Det är otroligt.
Skicka fakturan.
Huset börjar ta form. Älskling, jag är snart hemma.
Nu är jag i huset. Älskling, jag är hemma!
Är det tillräckligt bra hus för mig och min fru?
-Du är inne i huset ju. -Ja, det är jag.
-Jag ser ett fönster, Olle! -Jag ska bara ha tavlan med.
Älskling, jag är hemma! Hej, David.
Det var väl klart? Och Babben är med.
-Tio sekunder kvar. -Kolla vad fint.
-Det är det. -Nej!
Det där behövde inte vi idag. Tre, två, ett, noll.
Ja, ja. Så kan det gå.
-Bra jobbat. -Tack.
Tur att det fanns nycklar i huset så att jag kom loss.
Rippe, räknades skynket som ett hus?
-Absolut. -Hur då?
Ett hus är när man har sidor runtomkring sig.
Jag tycker att det var väldigt vag argumentation från din sida.
Men jag bedömer ändå att du får stolpe in på husfronten.
Det här var ju ett hus. Man behövde inte ha ställningen.
Men det var ändå fint av dig, Olle, att du också tog med dig tavlan in.
Det är ju nästan bonuspoäng.
-Det var ett hus det där? -Ja, det var det.
Vi ska inte flytta ihop, Babben. Inte i hus i alla fall.
-Vi har så olika... -Preferenser?
-Vad fick de för resultat? -Gina tog igen sig i livets hus.
Drack lite lemonad och kom då aldrig in i det tilltänkta huset.
Olle reste huset enligt konstens alla regler.
Blev klar efter 27 minuter och 51 sekunder. Toppen.
Rippe ropade inuti sitt skynkeshus efter 22 minuter och 39 sekunder.
Du får nog passa på att vara nöjd nu, Rippe.
Det här tror jag att man kan slå om man har mer flyt med paketen.
Vi får se vad Christine och Alfred hittar på efter pausen.
Välkomna tillbaka. Deltagarna ska ta sig in i huset så fort som möjligt.
Kruxet är att de är fastkedjade.
Nu tittar vi på Christine och Alfred.
Det är nyckelhål.
-Får jag öppna? -Med nyckel.
Kan det vara en nyckel i? Det måste det ju vara.
Åh, jag blir tokig! Att du utsätter mig för det här.
-Kan du ge mig den?! -Du ligger helt snett.
-Du måste ligga lite närmare hitåt. -Ja, men jag skäms ju!
Jag skäms jättemycket. Kan du bara titta bort?
-Titta bort! -Okej.
Du får inte titta, David. Nu har jag den! Du får titta nu.
Då får jag titta.
-Där har vi den. -Ja.
Det absolut sista jag behövde var väl en brödrost just nu.
Det där tror jag är något som du har önskat dig.
Här tror jag att det är ett fiskespö. Det hade ju varit otroligt smidigt.
Ta-da!
Varför sitter jag fast?
Annars hade det bara varit att gå in i huset ju.
-Ett par byxor. -Nej, jag kanske behövde den.
Men vänta nu.
-Lägg av. -Nyckelstång!
Nyckelstång står det här.
Ja, där är den ju! Yes!
Jag visste att jag skulle leta någonstans.
Javisst, vet du. Visst. Så. Nu jävlar.
-Älskling, jag är hemma! -Älskling, jag är hemma!
Så där. Det var väl inte så dumt?
-Du sprang in i huset. -Och ropade: Älskling, jag är hemma.
-Jag klarade det. -Bra jobbat.
Det där är jag nöjd med.
Så där, ja! Ni hittade nyckelstången. Hur tillfredsställande var det?
Det är lite otypiskt mig att hitta en sådan lösning.
Jag brukar annars harva på med de små fällorna man hamnar i.
Det intressant är ju vad det blev för tider.
Ja, Alfred gick in i huset på fyra minuter och 27 sekunder.
Men Christine, hon blev klar efter 17 minuter och 31 sekunder.
Inte riktigt lika snabbt.
Christine lade mycket tid på att ligga och skämmas.
Jo, jag såg det. Då blir det en poäng till Gina.
Två till Olle som fick upp huset.
Tre till Rippe, fyra till Christine och fem poäng till Alfred.
Så ser det ut. Så ser det ut.
Glöm inte bort att vinnaren ikväll får sitt fotografi inramat-
-för att kunna hänga upp det hemma som ett fint minne av den här dagen.
Och kom ihåg, allt kan hända och allt kan vända. Nu är det final.
Det har blivit dags för final. Vad spännande. Gina?
Du har fått ett brev under din rumpa.
Du kan läsa det för dina medtävlande, Babben, publiken och de där hemma.
"Njut av Babbens berättelse och Davids parad."
"Efter det kommer ni att få svara på Babbens fem frågor."
"Flest rätta svar vinner."
Man får inte anteckna under paraden. Allt ska registreras i ert huvud.
Då lämnar jag över till Babben.
Det var en gång en pojke som hette David Sundin.
Som femåring drömde David om att bli lokförare.
Nästa stopp Arboga, Sveriges armhåla!
1986 när han var tio år ville han bli pilot.
Tanken på att få applåder varje gång han landade planet-
-gjorde honom alldeles spattig.
Inga nötter ombord. Förutom i cockpiten, då.
Som 27-åring drömde David om att bli rockstjärna.
Då skulle tjejer ropa hans namn på ett positivt sätt-
-och inte som svar på: "Vem bröt fingret när han spelade luftgitarr?"
När han var 30 så ville han bli daytrader.
Gimos jätteballa yuppie skulle de kalla honom.
Han skulle investera i argentinska läkemedel mot hårbortfall...
-...och glutenfria ballonger. -Köp, sälj!
Som 40-åring fann David ett nytt drömyrke.
Programledare!
Då skulle han få prata oavbrutet, utan att någon bad honom hålla tyst.
-Och säga saker som: -Tackar, tackar!
Finns det tejp så finns det hopp.
Då ska jag ställa några frågor. Var beredda med griffeltavlorna.
Vad skulle folk kalla David när han var daytrader?
-Varför börjar ni inte i ordning? -Är alla färdiga?
Alla samtidigt vänder upp sina svar.
-Säg vad du har skrivit, Gina. -Jag skrev bara baba ganoush.
-Vad skrev du, Alfred? -Jag blev stressad.
-Jag skrev bara något och piss. -Okej. Vad skrev du, Olle?
Ball yuppie eller balla yuppien.
-Och du, Christine? -Vinstgossen.
-Och slutligen, Jan. -Jimmy Geno.
Ingen hade rätt på den här frågan. Rätt svar: Gimos jätteballa yuppie.
Fråga 2. Med vilket adjektiv beskrevs David som pilot?
-Alltså hurdan var han? -Svåra frågor.
Har alla svarat? Då ber vi alla vända upp.
Vi tar Rippe den här gången. Vad har du svarat?
-Strippig. -Och vad säger Christine?
-Spattig. -Spattig.
-Vad säger Olle? -Häftig.
-Vad säger Alfred? -Jättefin.
Och vad säger Gina?
-Ball. -Ball?
Rätt svar var spattig. En poäng till Christine.
Jag tänkte att det var när han var lokförare.
Då gör vi oss redo för fråga nummer tre.
Hur många gånger tutade David i sin tågvissla?
-Har alla svarat? -Ja.
Då vänder vi upp. Två gånger, svarar Jan.
Tre, vi har fyra på Olle, fyra på Alfred och tre på Gina.
Rätt svar är fyra. Poäng till Olle och Alfred.
Fråga 4. Hur gammal var David när han ville bli rockstjärna?
Du är jättesöt.
Då har alla svarat. Jag ber er vända upp.
Gina svarade 27.
27 står det även på Alfred.
27 står det även på dig, Olle. Alla svarade rätt.
Fem poäng utdelas. En var. Då är det sista frågan.
Vad höll jag upp medan David sa: "Finns det tejp så finns det hopp"?
-Va?! -Jag höll upp ett föremål. Vad då?
Luros.
Sedan vänder ni upp tavlorna och berättar vad ni har svarat.
Vi kan börja igen med Gina. Bok, bok, handske och en tejp.
Ingen av er har rätt. Jag höll en satsuma i handen.
Ja, där har vi alla frågor och alla svar.
Då samlar vi ihop oss.
Wow, wow, wow! Tack för en häftig final.
Och en trevlig sagoläsning, Babben. Man fick ett poäng per rätt svar.
Det blev ett poäng till Gina och Rippe. Pang, pang!
Och sedan två poäng var till Christine, Olle och Alfred.
Pang, pang, pang.
Sedan tar vi poängen från finalen...
-David, du har örhängen på dig. -De var dina.
-Snyggt. -Jag lånade dem.
Då ser det ut som följer:
På en femteplats hittar vi Rippe på 12 poäng. Så kan det se ut.
På en fjärdeplats har vi Gina, 16 poäng.
Det är du och jag, Rippe.
På tredje plats har vi Alfred med en totalsumma på 18 poäng.
Vem är det då som tar hem det här och vars bild redan är här?
Vi kan inte göra på något annat sätt än att helt enkelt avtäcka den-
-och se vem det är som vinner kvällens program.
Det är ju då någon som är här med sin bästa kompis.
Det är...
-Christine Meltzer! -Alltså vad är det här?!
Alltså! Tack, Babben! Min bästa kompis.
Och vad har vi då lärt oss ikväll?
Gör du ett misstag? Gör exakt samma misstag två gånger till.
Skjut aldrig en pil i ansiktet på din bästa vän.
Det är inte lätt att sätta på robot-David.
Det här är Babben Larsson. Jag önskar er en trevlig kväll.
Vi ses nästa vecka och tills dess på TV4 Play. Hej!
Tack, Babben. Det är dig jag ska tacka.
Text: Johanna Svensson Iyuno