Vi er faktisk allerede i gang med finalen av "Kongen befaler".
Vi går inn idet Atle Antonsen er i ferd med å avduke sesongens premie:
- En byste i gull av seg. - En byste i gull av meg!
Og folkene som ikke har sovet i natt på grunn av sommerfugler i magen,
det er våre fantastiske deltagere: Stian Blipp.
Tuva Billing.
Tete Lidbom.
Christian Skolmen.
Og Marte Stokstad.
Stian, du har jo syv poeng å ta igjen på Tete.
Vi skal se litt på scoren på tavlen nå.
Nei!
Det er syv poeng. Det er jevnt!
Det er Tete i toppen, og så er det så og si close race.
- Men Tuva, det er ikke over. - Ja da.
- Det er jo ikke over enda! - Det er ikke det.
Nei, det er ikke så mye som skal til.
Hvis du vinner alle oppgavene i kveld og Tete blir disket i alle,
- da er dere likt! - Det er jo en sjans.
- Klart det er sjans! - Da har jeg håpet enda.
- Skal vi begynne, eller? - Ja, vi begynner, vi.
Og her kommer siste premieoppgave for sesongen.
Den er meget passende for finalen, om jeg tør å si det selv.
De skal nemlig ta med noe som er egnet for å avslutte noe.
Den er veldig strategisk plassert, den oppgaven der.
Hva skal... Hvem skal få komme til hva?
Som skal avslutte først? Jeg tror jeg begynner med...
- Jeg er glad i store pakker. Marte. - Kan jeg si en ting først?
Jeg har på følelsen av at den som begynner, glemmer du.
Nei, nei. Det skal mye til med den. Den skygger over alle de andre.
Takk, Atle. Jeg har...
Jeg har med meg en klassisk avslutter
som jeg bruker for å avslutte ting flere ganger daglig.
- Flere ganger daglig? - Absolutt.
- Er dere klare? - Vi er klare.
Ja, klapp gjerne litt. Ok.
Det er noe med å bygge det litt opp. Klar, ferdig...
- Flere ganger daglig? - Flere ganger daglig.
- Ungene skal jo til Polen. - Hvorfor har du så mye?
- Ungene skal jo til Polen. - Ja, nettopp.
Så dette bør være det siste man gjør når man forlater skålen.
- Så dette er...? - Dette er restlageret.
Det er avslutningen på prosjekt Polen.
Jeg har tatt med det jeg hadde igjen.
- Du selger ikke alle du skal selge? - Jo, nå gjør jeg det.
Nå gjør du det, ja. Kvitter deg med det i hvert fall.
Du brenner inne med såpass istedenfor å selge?
Vi har ikke solgt en eneste en.
- De har et eget toalettrom. - Du har et eget toalettrom?
Folk kaller det "bad", men vi insisterer på toalettrom.
Det er sossete! Du bor i Asker med egen do.
Det er ikke det at man er først som gjør at man glemmer oppgaven.
- Nei da. - Å nei...
- Det var bare en tanke jeg fikk. - Det er program ti, Olli.
En klassisk avslutter der. Deilig! Tuva.
Jeg har tatt med meg noe som kan avslutte flere ting.
Det kan avslutte et vennskap, en date og et ekteskap,
for dette er skilsmissegrunn, og det er...
sokker i sandalene.
Og her vet jeg at du er helt enig med meg, Atle.
Jeg har vært i kontakt med Johan Golden og din sønn, Kasper,
for å få tak i et bilde av deg med sokker i sandalene.
Det er ikke å finne. Din sønn skriver:
"Hei. Det tror jeg av prinsipp han aldri ville funnet på å bruke.
Han ville brukt ordene 'for urbant', 'dust' og 'jeg er ikke en sånn fyr'.
Hva han gjør på soverommet vet jeg ikke, men her ute..."
Du har åpenbart stilt et ekstra spørsmål.
Ja, men det trenger vi ikke å ta med her.
- "Ute har han kun føtter i sandaler." - Jeg skal si Kasper klarte seg greit.
- Så her er vi helt enige. - Vi er helt enige. Absolutt!
Det ligger et menneske der, gjør det ikke det? Artig.
Det ser ut som det ligger et menneske der.
- Kan det røre på seg? - Beveg på tærne, menneske.
- Ja, se der, ja! - Det lever, ja!
- Jeg trodde det var dine sko. - Neimen, herregud!
- Jeg har ikke fire føtter! - Jeg glemte de andre!
- Det stopper ikke! - Det er en fotmodell som ligger der.
Vi har fått inn en modell for anledningen.
Så bra, da! Stian.
Ja. Én ting som kan være greit å ha som et verktøy for å avslutte,
er hvis du har folk på besøk som ikke har lyst til å dra.
Når du har prøvd: "Nå begynner det å bli sent..."
Når du har prøvd alle de triksene der og folk blir sittende,
har jeg funnet, etter mye om og men, noe som funker,
og det er duftlys som lukter dritt.
- "Swamp ass". - Gøy.
Vi kan jo kjenne litt på klassikeren "swamp ass".
Vi kan jo ta litte grann.
Det er deilig å vite at det er et marked for alt.
Dette er fra den kjente produsenten The Candle Daddy.
- Fy fader! - Jeg er oppriktig spent nå.
Nå blir det bra.
Det er ganske ille med duftlys i utgangspunktet.
- La den vandre litt. Den kommer. - Jeg må komme bort og lukte.
- Det er en eim som kommer etterpå. - Satan!
Fytti grisen!
- Ja da. - Du må litt nedpå.
- Jeg kan ikke. - Sikker?
Nei, jeg kan ikke!
Jeg er spent på hvor man skal bruke det.
- Det er jo den man skal... - Jeg lukker den igjen, jeg.
Dere vil ikke kjenne litt på "Shart"?
"Shart" er når du tror det er en fis, og så driter du i buksen.
- Det kan vi spare til en annen gang. - Kjempeforskjell fra den andre!
Det er den man må bruke på do.
- Alt fins. - Alt fins. Deilig å vite. Veldig bra.
- Christian. - Ja.
Jeg har med noe som også kan avslutte det meste.
Og jeg tenkte litt på deg, Olli.
- Dette er noe som du liker. - Ja.
- Og det er steppesko. - Ja, det liker jeg.
Det er lett å tenke at de er til underholdning,
men de kan brukes til ordentlige ting,
som å avslutte noe. Jeg er ingen stepper.
- Det trekker litt ned, sikkert. - Det er ikke måten du stepper på,
men at det steppes som en avslutning på en ting.
Det kan være hva som helst. Som et show, for eksempel.
"Takk, for et kjempepublikum. Takk for meg."
Eller...
Eller som Marte, etter et dobesøk:
"Å, den var deilig å få ut. Takk for meg."
Eller... egentlig det meste.
Dette vet du, Olli, at det kan brukes til det meste.
Også mer alvorlige ting.
Ja, for å avslutte et forhold eller et ekteskap.
Etter en krangel: "Vi blir aldri enige.
Glad i deg, men vi får bare avslutte det der. Takk for meg."
Det er bra!
Det er bra. Det tilfører forbausende mye.
- Det løfter stemningen. - Ja, det gjør det.
- Tete. - Ja, jeg har vært veldig tydelig.
Jeg skjønte hva jeg skulle ta med meg med en gang.
Kanskje litt mørkt, men det får så være.
Det er ganske enkelt å forstå... disse her.
Altså, en Marius-genser...
Du strikker ferdig en Marius-genser, sjekker om en formkake er ferdig...
Stikker den nedi og sjekker.
- Tenkte dere på noe annet? - Nei, nei, nei, nei!
Jeg tenkte bare på en stikkontakt i veggen.
Ikke sant? Jeg prøvde det også.
Det gikk bra. Vegg-til-vegg-teppe. Overlevde.
Og så litt i samme sjanger som deg, kan man avslutte med en...
- Ja, for den trenger du nå. - Den trenger jeg nå.
Bra jobbet! Kreativt.
Det er fem alternativer. Gode eller dårlige?
Ja, det er veldig mye bra.
Jeg har ikke glemt de steppeskoene. Jeg har ikke det, altså. Jeg er...
Jeg tror jeg...
Det er litt mer innsats enn vi er vant til å se.
Jeg tror at det blir ett poeng, Marte, til klassisk avslutter.
Jeg er lei for å si det, men det blir det. Ett poeng, Marte.
- Kjipt å være først. - Kjipt å være først.
Tete... Det ble litt mørkt, det greiene der.
- Marius-genser? Formkake? - Mørk formkake.
- Men du får to, da. - To er fint, det.
Christian, du får tre. Du gjør det.
Jeg syns det er... Ja, de er fine, de sandalene.
Du skal få fire. Og du skal faktisk få for de duftlysene!
Bra!
Fem poeng til Stian.
Olli, jeg tenker som så at alt vi gjør her, må ikke ha en dybde.
Ikke sant? Enkelte ganger kan det være greit med bare noe å le litt av.
Noe litt overflatisk.
Vi må ikke etterstrebe dybden vi har i alt vi gjør her hele tiden.
- Nei, vi har absolutt noe sånt. - Ja, vi har jo det.
Vi har ting som appellerer til de som liker den enkle formen for humor.
Og når det er sagt, Atle,
hvis jeg sier ordet "snurrebass", hva tenker du da?
Ja, nei, da... tenker jeg selvfølgelig på en leke
som balanserer på en spiss mens den snurrer rundt.
Ja, ok. Det finnes ingen andre definisjoner?
- Ikke etter at du har fylt ni år. - Ja, da er det bare dét.
Ok. Snurr bass.
- En liten snurrebass. - Oi, bløtkake!
Jeg tar på meg briller, jeg. Snurrebass!
"Presenter..." Dette går jo ikke an å si!
"Presenter den største snurrebassen."
"Du har 30 minutter.
Snurrebassen må snurre i minimum fem sekunder for å bli godkjent."
Da må jeg ha ti sekunder. Jeg må se det for meg.
- Hva da? - Snurrebassen.
Så har jeg jo briller, da.
- Liten skrift? - Det ser ut som morse.
"Du får fem minutter trekk i tiden
for hver snurrebass-vits du kommer med." Det er flaks!
Hva er ditt forhold til snurrebasser?
Jeg vet ikke.
Det er noen år siden jeg hadde en snurrebass.
- Jeg kunne fort ha laget noe annet. - Å ja?
Men jeg skjønner at det er dette. Det var en vits.
Ja, Olli, her er du allerede i gang med å telle vitser før vi har begynt.
Ja, jeg telte på Tuva med en gang.
Her gjaldt det å holde tungen rett i munnen
med alle vitsene som ble avfyrt i min retning.
Det stod skrevet i oppgavebrevet med bitte liten skrift:
"Du får fem minutters trekk for hver snurrebass-vits du kommer med."
Ja, og det gikk hus forbi noen av dem,
nærmere bestemt Stian, Tete og Tuva. Vi kan se på dem.
Vi må jo ut i den boden, da.
Jeg tror ikke det er mye snurrebass å finne her, holdt jeg på å si.
Vits nummer to.
Oi!
Dette er jo perfekt snurremateriale.
Ja!
- En snurrebass med mange baller? - Ja, det gir jo mening, det.
- Hvordan da? - Snurrebass. Baller.
Den snurrer. Nå skal jeg lage bassen, så blir det snurrebassen.
Oi, et blunk? Enda en vits?
Man må blunke når man sier "snurrebass". Å nei!
De kommer på løpende bånd. Synd jeg ikke skal lage standup.
Fy flate. Er du svett?
- Nei, er du det? - Ja!
- Hvorfor det? - Jeg fikler med snurrebassen min.
"Excuse me, sir? Can you help me screw my snurrebass?"
Dette er jo en stol. Ikke stol på snurrebassen.
Hvilket forhold tror du de andre har til snurrebass?
To av dem har en og de to andre har lyst på en.
- Hvor mye tid har jeg igjen? - Du har brukt 7,35... 47 minutter.
Selvfølgelig har jeg ikke brukt 47 minutter.
Du har brukt 12 minutter og 30 sekunder på klokken,
pluss fem, ti... Ja, 35, da, så det blir 47.
Fordi jeg har sagt "snurrebass"?
Nei!
"Du får fem minutter trekk i tiden for hver snurrebass-vits"?
Du kom med mange gode. Sju, har jeg telt.
- Du tar tiden, eller? - Absolutt.
- Tiden gikk ut for 5,5 minutt siden. - Jeg har ikke brukt 30 minutter!
Du har brukt 16 minutter og 40 sekunder.
- Ja, så den har ikke gått ut? - Jo, for sju minutter siden.
- Hvor lang tid har jeg brukt nå? - Du har brukt 29,5 minutt.
- Du har igjen et halvt minutt. - Hva?
Jeg har ikke stått her i en halvtime.
Nei, du har stått i 4,32, så du har igjen 20 sekunder.
- Nei! - Der var tiden ute gitt.
Hva står det der nede, da?
"Du får fem minutter trekk i tiden for hver snurrebass-vits."
Jeg har ikke gjort annet!
Nei!
Litte grann opp her nå. Den hadde snurret i evigheter!
Ikke si et eneste ord til. Ha det!
Ja.
Ja, det er veldig sjelden en oppgave er løst så jevnt av deltagere.
Alle tre har ikke imponert ved å presentere snurrebassen,
alle tre har ikke imponert med vitsene,
og alle tre har ikke imponert med å få med dere hva oppgaven går ut på.
Det var første gang jeg fikk Olli til å le, så jeg fikk vann på møllen.
"Dette digger han. Dette liker han veldig godt!"
- Kynisk spill fra den jævelen her. - Ja da.
Det går liksom ikke an å la være heller.
Du skraper mer de enkle greiene. Jeg skjønner deg.
I hvert fall hvis du får litt latter.
"Nå har jeg truffet akilleshælen til Olli."
Jo mer, jo bedre.
Alle brukte for mye tid. Dere hadde 30 min totalt.
- De deler vel jumboplassen? - De deler den.
Tuva brukte fire og et halvt minutt på å komme med ti snurrebass-vitser.
Jeg hadde ikke mer plass.
Du rakk nesten ikke å puste! Det gikk på innpust og utpust.
Da du sa "jeg har ikke gjort annet", det stemte.
Vi har to til. Vi kan ta en titt på Christian og Marte.
Pass på lampen.
Nei, jeg tror vi skal ta... Litt sånn hipp som happ.
Litt mot meg.
Slipper du, er det lettere å kjenne hvor ute å kjøre jeg er.
- Ok, da slipper jeg den. - Ja.
Det var nesten, da.
- Hvor lenge er det igjen? - Du har igjen ti minutter.
Jeg ser for meg et bilde av at den snurrer sakte rundt.
Så står dere og filmer der nede. Og så sitter vi to der. Fint bilde.
Skal vi se... Mot meg.
Da begynner vi å snurre. Ok.
Ja...
- Ja? - Bra, det.
Én, to, tre, fire...
Ja da. Det var i fem sekunder, det.
- Ha det. - Morn.
Ja, Christian, du leste det med liten skrift.
- Ja. - Og du tenkte stort.
- Takk. - Og du prøvde.
- Og du mislyktes. - Ja da!
Ja, for den snurret ikke lenge nok til å kunne kalles "snurrebass".
Nei, spiller du av i vanlig tempo, er det ikke lenge nok.
- Nei. - Jeg regnet med noen kunne...
Så du har heller ikke fullført oppgaven,
og havner på jumboplass sammen med de andre,
men du får en veldig solid ettpoenger.
Det skal du få. Ett poeng, ett poeng, ett poeng, solid ett poeng.
Det kan bli godt å ta med seg videre i leken.
Da blir det seier til Marte, som kommer inn fra vingen!
- Én, én, én, én, fem til Marte. - Se her, ja!
Da kan vi se at totalt i dag, er stillingen...
Oi, rett opp på felles plass der. Tre, fire, fem, seks, seks.
Det kan ikke være stort jevnere. Er det på tide med reklame?
2 Atle, hva er de to tingene som du kanskje liker best her i verden?
Nei... Det må jo være kake og døråpninger, da.
Kake og døråpninger? Ja, ok.
- Hei, Olli. - Hei.
- Kake? - Kake. Bløtkake, til og med.
Ja, ja, ja, ingenting er bedre i varmen enn litt krem.
"Ta med bløtkaken gjennom flest mulig døråpninger i løpet av ti minutter."
"Hvis kaken tas gjennom samme døråpning to ganger,
- er oppgaven over." - Oi, tiden starter nå.
Oi! Døråpning... Oi.
Hvordan i helvete skal jeg gjøre det?
Du får skyndte deg nå.
Altså, det er...
Er det hybris?
"Hva i all verden? Kake gjennom en dør? Umulig!"
Jeg var tom for hjernekapasitet.
"Hvordan skal man klare å ta inn noe to ganger?"
Du dro bra på med reaksjonen.
- Vi kan se hvordan det gikk. - Vi kan ta en titt på oppgaven.
Den er veldig rett frem.
Gå gjennom flest mulig døråpninger med kaken, men aldri samme to ganger.
- Jeg tenker vi begynner med... Alle? - Det er så deilig!
Skal jeg bare ta den sånn? Ok.
Da må man bare gå gjennom døråpningen én gang.
Og gutten er sprek, vet du.
- Én. - Én.
To.
Kan jeg gå samme dør, bare ikke to ganger etter hverandre?
Det står i brevet.
Gøy, da. Jeg kjenner ikke huset så godt.
Og så må jeg bare tenke. Tre, fire...
- fem. - Der.
- Og der. - Sånn.
- Og nå kommer du ikke inn igjen? - Nei, jeg gjør jo ikke det.
Én døråpning.
Så myk! Ut her.
Jeg tar meg en runde til brevet.
Hva står det?
"Hvis kaken tas gjennom døråpning to ganger, er oppgaven over."
Åtte.
Ni.
Ti. Herregud, her har jeg aldri vært.
Elleve. Nå vet jeg ikke hva som er her.
Endelig kommer erfaringen fra servicebransjen til sin rett.
Sånn. Da er det bare gutten som skal over kanten.
Her. Én.
- Skal du inn der? - Selvfølgelig.
- Perfekt. Elleve. - Elleve.
- Tolv. - Tolv.
Jeg må jo stoppe... Jeg kan ikke gå ut der igjen nå?
Nei.
- Tretten? - Ja.
Ha det, kake.
- Det er jo en dør også. - Ja, men jeg bare...
- Jeg kan ikke gå ut igjen her. - Den er låst, ja?
Er oppgaven over, da?
Sånn. "My work here is done."
Da avslutter jeg her.
- Ja! - To dører til.
Da spiser vi kake, da. Bon appétit.
Stian, du var jo kjempeflink til å gå gjennom døråpninger!
- Du kunne gått hele dagen, du! - Jeg gikk rundt som en virvelvind.
- Så du smilet også? - Ja, for en selvtillit!
Og for et fall på slutten der.
Hadde det ikke vært for brevet, kunne du gått der hele dagen.
Nydelig, var det, men sekundet det går opp for deg,
er noe av det beste TV-et man får. Det liker jeg.
Tuva, imponerende. Tenker utenfor boksen og hagen.
Egentlig ikke nødvendig. Endte opp med skarve 13.
Skarve 13 døråpninger.
Og lykketallet 13 er det samme som Marte fikk.
Og du forlot aldri huset, så det er kjempebra.
Det var åtte færre enn Tete og Christian. Dere fikk 21.
Og Stian, du gikk gjennom døråpninger 33 ganger.
Ja, men 24 av dem var samme, så du ender opp med ni.
En soleklar sisteplass. Ett poeng til Stian.
Tre poeng til Tuva og Marte, og fem til Tete og Christian.
Ja, nå nærmer det seg slutten, og hva sier du, Olli?
Skal vi avslutte sesongen med et skikkelig show?
- Ja, sånn skikkelig show? - Skikkelig show!
Ja, jeg kan klemme til med agility
og noen elementer av dressur og robotgressklipper.
- Det har jeg på lager. - Det er skikkelig show!
- Det fins jo ikke andre show! - Nei.
Oi.
Robotgressklipper.
- Jeg har en følelse av noe jævlig. - "Få robotgressklipperen Fido
til å gjennomføre et imponerende agility-show."
- Jeg vet ikke hva det er engang. - "Showet starter om 30 minutter.
Olli gleder seg til halsbrekkende stunt,
uovertruffen lydighet, og fantastisk samspill."
Jøss! Det er gøy!
Nå angrer jeg på at jeg ikke har dratt på agility-show.
Da hadde jeg visst hva dette var.
Ja, stunt, lydighet, samspill og robotgressklipper.
- Det blir ikke bedre enn det. - Skikkelig show! Ja!
Og show skal det bli. Her kommer... Marte, har du lyst til å være først?
- Alene? - Nei, vi kan putte på Christian.
Her blir det show.
Jeg begynner med agility-ens indrefilet, planken.
Nei, jeg ser nå at den har for brede hjul!
Ja!
Her er det avgrensning.
Nå kommer den seg ikke ut der, så nå må den opp på rampen.
Jeg kan jo finne en pinne.
Den.
Her, Fido.
Ja, gutten min!
Ja!
Kom igjen! Ikke gå! Ikke gå!
Gå i bane. Kom igjen nå.
Nei, nei.
Bra, Fido.
Stopp, Fido. Snurr rundt.
Fido, stopp!
Nei.
Bra, Fido. Nå er det finalen her.
Sånn, ja! Kom igjen!
Kom igjen!
På trynet. Altså, snakk om halsbrekkende stunt!
Ja, da snurrer vi film, Olli. Reklamefilm.
2 -Christian, der satt den! -Glad du likte det, Atle.
Pinne! Parykk! Show!
- Den var ikke så anstrengende, den? - Det ser så lett ut, men det er...
Det ser lett ut, og det kan være fordi du sier
hva den skal gjøre rett etter at den har gjort det.
- Akkurat idet den snur, "snu". - Det er trikset.
- Hva syns du om Marte, da? - Ikke gidd.
Jeg syns det var bedre enn Christian.
- Det er da noe. - Ja, det er faktisk noe.
- Du er jo et hundemenneske. - Ja, jeg elsker agility.
- Vi så ikke noe spor av det. - Nei da.
- Skal vi se resten? - Skal vi se resten? For en timing!
Våpen er på plass. Vi har... sirene.
Og, mine damer og herrer, vi har selvfølgelig masse action
i form av "explosives".
Fido starter, vinker til dommerne, og så er vi i gang.
Fører ballen under sklien. Ny ball.
Inn her. Jobber. Gjennom hulpølsen.
Og så rolig rygger seg inn på plass. Bukker. "And the crowd goes wild."
Kjør show! Kom, Fido. Kom så.
Nei, nei, nei. Kom, Fido.
Sånn, ja.
Nei, nå er han ute av kontroll. Fido, kom igjen!
Først skal den gjennom her, opp her, rive ned den, dulte til den,
ballen inn i mål. Ja, ja, ja! Snu!
Kom igjen, da. Kom igjen. Nei, én gang til. Fido, her!
Så den kommer her, posisjonerer seg,
ned siste røret, skyv, skyv, skyv,
og så helt til slutt, målstreken.
Ok. Improvisering.
Der, Fido. Kjør, da!
Ja! Nydelig! Veldig bra!
Ok.
Skal du tilbake dit?
Altså...
Kom igjen, da, Fido. Dette har vi øvd på!
Her, her, her!
Se her. Her, her.
Faen, faen, faen.
Litt mer her, da. Litt mer til venstre.
Kom igjen!
Nei, nei, nei, ikke rygg! Ikke rygg!
Faen!
Se! Den går forbi hver eneste... Kjør, da!
"Fire in the hole!"
Det her er action! Jøss!
Gå inni, da!
Flink!
Flink, flink. Sånn, ja.
Oi, nå går det fort, Fido.
Ja! Bra!
Ta ballen!
Oi sann! Dritbra!
- Show! - Dritbra, Tuva. Show!
Er det definisjonen på "dritbra", skjønner jeg sisteplassen.
- Du så jo hvor vanskelig det var. - Det så vanskelig ut.
Dette var dritbra med tanke på hva den fikk til
og hvordan hunden og jeg kommuniserte.
Du fikk det til å se vanskelig ut, men jeg likte å se det.
Tete, du har store ambisjoner. Det skal du ha.
Ambisjonene er store, men jeg trenger en pause etter å ha sett...
Dette er noe av det mest slitsomme jeg har sett.
Hvor mange poeng ville du gitt deg selv?
- Hvis jeg ser... - Du har noen å sammenligne deg med.
Da blir det fem, ja.
- Har du gjort deg opp noen tanker? - Jeg har gjort meg opp mange tanker.
Vi vet vel allerede at det blir ikke full pott, Christian.
Selv om jeg personlig liker det, blir det for smalt.
- Jeg hadde en følelse av det. - Det blir ett poeng der.
Marte får to.
Tuva, du får tre poeng. Da står det mellom Stian og Tete.
Det blir fire til deg, Stian, og fem til deg, Tete.
På tide med den aller siste oppgaven i denne sesongen.
Det vet vi hvor vi skjer. Det skjer her på scenen. På plass!
Ja, det er finalestemning i luften. Nå skal alt avgjøres.
Hva er vel bedre måte å avgjøre på enn å ha troll i eske?
Nå skal dere konkurrere i troll i eske, på en måte.
Dere har headset som dere skal ta på dere snart, så ingen kan jukse.
Konkurransen går ut på å reise seg fra sin egen eske nest sist.
Gjør du det nest sist, får du fem, men gjør du det sist, null poeng.
Måten dere skal reise dere på, er at dere må reise dere opp.
Dere må strekke armene ut til sidene og si: "Ta-da!"
Da kan dere ta på øreklokkene, så dere ikke hører noe.
De må settes på.
Da setter vi i gang. Ja, det vet jo ikke de noe om.
Oppgaven er i gang.
Ja, ja, ja.
Ta-da! Faen.
Ta-da!
Er det sant? Hva?
Ta-da! Nei...
Da vet vi hvem som fikk null poeng, men tar oppsummeringen der nede.
Vi gjør det.
Flinke.
Olli, gi oss en siste oppsummering av poengene i oppgaven som var.
Jeg kan fortelle hva som skjedde.
Marte, du var jo sist. Det betyr null poeng.
- Det ville seg ikke. - Nei, men gøy var det. "Ta-da!"
Det var gøy.
Så var det Stian. Ja, kjempebra. To poeng til deg.
Tete, tre poeng. Christian, nesten kjempebra, fire poeng.
Og Tuva, fem poeng! Gratulerer.
Denne oppgaven... Skal vi se her.
Nå skal vi se hvem som stikker av med seieren i dagens program.
Det er Tete og Tuva sammen!
Det er fantastisk! Dere vinner mange ting som avslutter noe.
Gratulerer med det.
Da gjenstår det kun å se hvem som stikker av med
den sammenlagte seieren. Olli, trommevirvel.
Totalseieren for sesongen er...
Skal vi se hvem som stikker av med den?
Det er Tete Lidbom!
Tete Lidbom!
Gratulerer så mye!
Du har gjort både meg, nasjonen og Trøndelag stolt!
Endelig! Du får selskap av denne bysten resten av livet.
Vi har en ekstra overraskelse til deg der hjemme.
Ja, vi er tilbake om ikke mange uker
med en julespesial med tidligere deltakere.
Det stemmer. Vi ses før du aner ordet av det.
Takk for nå. Ha det bra!
Tekst: Monica Mikkelsen LinQ Media Group