Hei, og velkommen til Kongen Befaler,
hvor fem surrehuer prøver å surre seg til en seier i surrete oppgaver.
Og ved min side, mannen som surrer i sitt eget fett, Olli Wermskog.
Det er meg, det. Takk for det.
Ja, det er jo hyggelig å være her. Det er faktisk hyggelig å være her.
- Du har aldri vært borte én dag, du. - Nei, hvorfor skulle jeg det?
Tipper du er her hver gang fordi du aldri går lei av å beundre premien.
- Hva kan det være? - Som vinneren får.
Hva kan det være? Jo, det kan være en...
- Byste? - I gull, av meg.
Det er på tide å hilse på de eminente deltakerne,
som sitrer etter å slå kloa i denne gullklumpen.
Petter Schjerven!
Ingar Helge Gimle.
Ingrid Gjessing Linhave.
Nora Svenningsen.
Jonis Josef.
Ja.
Da er det på tide med premieoppgaven, hvor deltakerne tar med seg noe
i en kategori som er gitt av deg, Atle.
Tingen jeg syns er best, vinner fem poeng.
I dag har jeg kanskje gjort det litt vanskelig.
Jeg ba deltakerne ta med noe som er vanskelig å ta med.
Det kan man jo se litt her.
Jeg vil anse at oppgaven er løst allerede for de fleste av dere.
Skal vi begynne ytterst? Vi begynner med deg, Petter.
Denne var vanskelig å ta med, syns jeg.
På mange måter, men vanskelig helt konkret også,
for det er en safe på 100 kilo.
Oi!
Å, fy fader.
Er det... Er det en Franz Jäger fra Berlin?
Ja, Egon tar den med én gang.
Det var jo en nydelig safe.
Men jeg vet ikke hva som er inni, så hvis noen andre vinner den...
Jeg har rista på den, og det er ikke gullbarrer, men kanskje sedler.
- Har du aldri åpnet den? - Hvor fikk du tak i den?
Jeg har den liggende.
Tenk om det ligger et skjøte der som viser at du eier hele Akershus.
Hele Akershus amt.
Og det gikk dessverre ut for 100 år siden.
Så spennende. Og du har ikke vært frista til å åpne den?
Jo, det kommer til å bli åpning.
Men hvis jeg taper den i dag, blir det litt vanskelig.
Det er vanskelig på mange plan.
- Fantastisk. - Det er finere på den andre siden.
- Kan jeg få se? - Ja, ja.
- Wow. - Du ser den også på bildet der.
Oppgaven kan ikke løses mer klassisk enn å ha med en safe.
Jeg gikk for den safe løsningen.
Ja, riktig reaksjon. Det er bra.
Det blir ofte minuspoeng for ordspill. Dristig manøver.
Ordspill og pappavitser.
Flott. Hva har herr Jonis med seg?
Herr Jonis... Jeg vet ikke. Herr Jonis har med seg en gjenstand...
Jeg hadde et samlivsbrudd i fjor,
og da mistet jeg gård og grunn. Nesten.
- Å ja? - Nei, jeg ville bare bruke uttrykket.
- Jeg mista ganske mye greier... - Du var ikke godt gift?
Vi hadde en dritfet sofa som hun tok med seg.
Så satt jeg igjen med... denne.
Og det er noe med å være deprimert,
alene i en sånn.
Og grunnen til at det var vanskelig å bli kvitt dette...
Jeg tenkte at nå var det nok med den, så jeg ville gi den bort på Finn.no.
Da kom det en fyr bort, så på den og sa: "Nei".
Jeg merker jo hva som skjer her nå.
Det er trist om du hadde en fet sofa, og så endte du opp i den,
og det er ikke så sinnssykt vanskelig å ta den med,
men det hadde vært deilig å bli kvitt den.
Så du vil ikke gjøre ditt beste i dag.
- Åpenbart. - Det går litt hånd i hånd, det.
Du er veldig lur. En taktiker av rang.
Flott. Nora, hva har du?
Jeg har med meg noe som er vanskelig å ta med.
Nemlig dette...
- Ba... - Oi!
Prøv igjen, Nora.
Dette badedyret som jeg kjøpte i Tyrkia i 2015,
første gang jeg ble tafsa på.
Gode minner?
Derfor er den vanskelig å ta med, for det er en vanskelig historie bak.
Får talefeil bare jeg prater om det.
Dette var i Tyrkia. Jeg var 15 år.
Vi skulle kjøpe et badedyr til å bade med.
- Det er jo derfor det heter badedyr. - Riktig.
Hemmeligheten ligger i ordet.
Så sto min far og pruta på denne hersens dragen,
og imens blir jeg tafsa på av han som skal selge den.
- Nei! - Og det triste er...
Det var første gang jeg ble tafsa på, men det triste er
at han strøk meg på magen.
Skal jeg først bli tafsa på, kan han vel ta kna litt på puppene eller...
Selgeren strøk deg på magen mens faren din pruta med ham?
Så sa jeg: "Vi må gå, for jeg blir tafsa på her."
Da sa han: "Nei, jeg skal ha den dragen!"
Litt må du ofre.
Veldig godt levert, i dobbel forstand.
Den er lei. Vi har deg også, Ingrid.
Hva kan være vanskeligere enn å ta med noe som sitter bom fast?
Husk at det har vært 18 minus i Oslo, og denne busken...
Den har jeg i morges brukt tre timer på å hakke opp av hagen.
Jeg var nesten på grineren, og jeg brukte kakespade
og hadde bøtter med kokende vann som jeg helte ned.
Og så har den liksom aldri fungert heller.
Jeg liker at du er sinna på den fortsatt,
selv om du nå har fått den opp og tatt den med til Drammen.
Det er fremskritt.
Jeg har fortsatt drit under neglene,
for jeg begynte å skrape og grein.
Jeg klarer å se for meg omtrent hvordan du var...
under arbeidet med dette.
Den veldig vanskelig å ta med, og her er den.
- Håper du å få den med deg hjem? - Nei!
Da blir det medioker innsats der òg. Bra taktikk her.
Hva tenker du, Ingar?
Jeg har alltid hatt lyst på sånn... Hva heter det?
V-kropp. Smal over hoftene og bred over skuldrene.
- Ja, atletisk. - Oi, oi, oi.
- Så jeg tok... - Oi, oi, oi!
Det var mange.
Jeg har en time om natta som heter "Finn-timen".
Mellom tre og fire om natta når jeg ikke får sove, ligger jeg på Finn.no.
Og går på smell etter smell.
Da kommer drømmene om den jeg en gang hadde lyst til å bli.
Det var James Bond og muskler og alt sånt.
Så da begynner jeg å kjøpe sånne vekter
for å få et hjemmestudio. Så er jeg redd for å vise pakkene som kommer,
så jeg stapper dem under senga.
Og så glemmer jeg at jeg har kjøpt dem.
Så kommer jeg borti dem når jeg skal dra ut badevekta.
Dette fant jeg i forgårs da jeg dro ut vekta. Jeg tenkte: "Er det mulig?"
Også har jeg kjøpt sånne på 14 kilo. Klarer ikke å løfte dem engang.
Det er vakkert, poetisk og flott. Og litt vondt.
Det er litt vondt. Jeg vet ikke hva det kommer av.
- Men du gir iallfall ikke opp. - Jeg gir aldri opp.
En dag skal jeg ha den kroppen.
- Ja. Denne er vrien. - Ja, denne er veldig vrien.
Det er innenfor mange kategorier også.
Det er trist også, vet du.
Folk har blottlagt personlighetene sine og livene sine
for at jeg skal sable dem ned og gi ett poeng til noen.
Skjønner du hvor vanskelig min jobb er iblant? Ingen tenker på meg!
- Fem poeng. - Takk. Nå føler jeg meg mye bedre.
Busken får ett poeng. Nå skal jeg være hard.
Sånn. Den satt, tenker jeg.
Du får to poeng for den. Jonis, ikke klag!
Sånn? Det var en bra taktikk, faktisk. Fornøyd med den.
- Ferdig med dem... - Husk at jeg gråt mye i denne.
Safen! Tre poeng! Vær fornøyd med det.
Ingar, du får fire.
Du får fem for den triste historien!
Det lønte seg til slutt!
Det var verdt det!
Det var kjempebra.
Tenkte du at den tafsinga skulle gi deg fem poeng en dag?
- Ja. Derfor lot jeg ham fortsette. - Der satt den!
- I need five points for this. - Ja, det er herlig.
Vi går videre. Dette var et så trist øyeblikk.
Husker du om vi fikk de veldig lange stengene ut av kontoret?
- Ja, de dritlange stengene? - Fikk vi dem ut?
- De det er fem av? - Ja. Vi fikk dem ut?
Ja, det fiksa disse.
- De? - Vi lagde en oppgave på det.
Vi lagde en oppgave, ja. Filma vi det?
- Ja. - Ja, nettopp!
Hei, hei. Se på den svære røde der.
Den var morsom. Sånn man hopper stavhopp med?
- Den som ligger her? - Jo.
"Plant dette flagget..."
Der er det et flagg, ja.
"i parasollfoten som står på torget."
- Det er en fot midt utpå der. - Der, ja.
"Stangen kan ikke modifiseres. Er den borti annet enn hendene dine,
får du 30 sekunder tillegg i tiden."
"Raskeste vinner." Dette syns jeg er gøy.
- Det syns du er gøy. - Det husket jeg ikke.
"Det syns jeg er gøy. Stang sånn, ja. Det er gøy."
Det skulle vi gjort mer av. Koselig at du er positiv.
- En ganske rett-frem oppgave. - Veldig rettfram.
Bortsett fra at de skal ned en trappeoppgang.
Det er jo litt mer klønete.
Så skulle de finne fram til parasollfoten og plante flagget. g
Vi tar en titt på det, vi.
Min taktikk er å holde den litt for langt,
sånn at jeg alltid har kontroll på hvor den er bak.
Litt sånn kappgang.
Oi! Unnskyld, unnskyld, unnskyld.
Det er på en måte en slags stavhopp... Faderullan.
Dette blir jo vanskelig.
Ser ut som vi har en gisselsituasjon her.
Ser ut som vi holder et gissel på vei ut av bygget her.
Ok, heisen. Skal jeg prøve det?
Nei. Nei. Nei!
Det er det verste øyemålet jeg har tatt i livet.
Nei! Søren. Unnskyld, det var ikke meningen å skrike.
Fy søren. Nei, fytterakkern. Amatør. Nei, nei...
Kan jeg hive stanga litt?
Ja!
Jeg går med ryggen ut. Sånn.
Nei!
Det er dobbeltdør!
Nei! Dette går jo ikke.
Hva er dette for slags møkkasted?
Jeg må bare beklage, altså.
Unnskyld? Kan du bare holde døra for meg i to sekunder?
Tusen hjertelig takk.
Å, Gud.
Det var kino her da jeg var ung. Jeg var masse på kino her.
Ja!
Jeg må få si, Ingar...
Uansett om du er stressa eller har kjempedårlig tid,
så skal du komme med en historie om at du har vært på kino der en gang.
Det er Oslo-los.
Det er imponerende.
"Her har jeg vært på kino. Har nesten ikke tid til å snakke om det."
Jeg må spørre dere alle før vi går videre. Sånn i ettertid...
Fins det en annen løsning enn den dere valgte? Ja, Nora?
Hive den ut av vinduet.
Nei, vinduet var stengt. Men da jeg så oppgaven, tenkte jeg:
"Det er bare én måte å løse det på." Men vi kunne sikkert gjort...
- Det var ikke lov. - Da er det ingenting vi kunne gjort.
Når ikke du kom på det, så fins det ikke.
Kunne jo flyttet foten opp.
Hæ?
Nei! For hvordan skal du få den til å stå inne?
I trappa er det ganske høyt mellomrom.
Å...
- Det som er... - Ja, ja.
Nå tenker sikkert mange i publikum: "Jeg hadde gjort det."
Programmet er jo til for at alle hjemme skal føle seg smarte.
Og det gjør de nå.
Nora, du måtte forsøke den heisen.
Ja, jeg tenkte: Where there's an elevator, there's hope,
som mora mi pleide å si.
For den er vel én meter dyp. Og øyemålet ditt er sånn passe.
Jeg trodde også at Eiffeltårnet var 1900 meter, så det er jo...
Det er sånn passe, rett og slett.
Den eneste som tenkte litt lenger, var jo deg, Petter.
Du kikka deg iallfall rundt før du startet. Jeg vet ikke om det hjalp.
Vanskelig å si. Vi har noen tall her.
Alle løste det på cirka samme tid, så det er ikke nok å skille på der,
så rekkefølgen er lik uansett...
Så da konsentrerer vi oss bare om hvor mange ganger dere var borti.
Nederst, med 44 ganger borti...
Å være borti én gang lenge, telles ikke som mer enn én gang.
- Nora... - Faen.
Hadde det lønt seg å legge den på gulvet og bare dra den...
Bare sørge for at det aldri er luft mellom den og et eller annet?
- Du skulle vært med som deltaker. - Skulle vært med sjøl!
Det var dumt. Det ser jeg nå.
Nora, 44. Ingrid, 37.
Ingar, 24. Jonis, 23. Og Petter var borti 18 ganger.
Det er fem poeng til Petter.
Totalt i dag ser vi at stillingen er...
Dette er jevnt! Men den mest ujevne er jo deg, Ingrid.
Du er enten himmel eller helvete. Men vi liker det!
På tide med en liten reklamepause. Straks tilbake.
2 Hvis et tre faller i skogen og det ikke er noen der, lager det da lyd?
Det vet man ikke. Det er et filosofisk spørsmål.
Ja, ganske kjent. Men hva med hvis et blikkbokstårn raser
- og det er noen der. Lager det lyd? - Ja, da lager det lyd.
- Hei, hei. - Hei.
- Skal jeg åpne boksen? - Ja.
Oi.
Å ja, du har bare putta det oppi boksen.
Jeg er litt redd for å skjære meg. Jeg er litt sånn ulykkestype.
I går skrev noen til meg at faren deres hadde brukket armen.
Jeg tenkte å skrive tilbake at jeg har brukket armen 11 ganger.
"I laben er det 171 blikkbokser."
"Høyeste tårn av blikkbokser om sju minutter vinner."
"Ta på deg brillene."
Å nei. Jeg mister synet? Nei. Nei, nei, nei.
- "Tiden starter nå." - Vær så god.
Da må du kjappe deg litt, for vi har dårlig tid.
Kjappere. Bare gønn på.
Ja, nå er det gønn på.
Bare heng på. Bare gønn på.
- Men er det bare å gønne på? - Tårnet trenger man ikke å bygge,
for det står ferdig bygd i laben, men det kan rase
hvis man braser inn i det, noe som er sannsynlig siden de ikke kan se.
- Hvor begynner vi da? - Alle sammen, bortsett fra Nora.
Hun skal gønne på til slutt.
Vær så god.
Hæ? Hva er dette for noe? Der... Nei. Hæ?
- Hvor er boksene? - De er her.
Hvor?
Der var boksen.
Det pleier å være et bord her. Det er det ikke nå.
Å ja.
Oi.
Det er noen som har stabla før.
Det er toppen.
Jeg kjenner at jeg mister fullstendig virkelighetsoppfatningen nå.
Det er helt weird.
Hendene mine føles... Du sier ikke hvor boksene ligger.
Jeg kjenner en boks, men boksen har en trapp med bokser.
- Er det... - Om det er en boks?
Det er helt jævlig akkurat nå.
Det er jo her allerede.
Sånn.
Faen! Unnskyld.
- Jeg lar det være sånn som det er. - Ok.
Ferdig.
Fy fasan!
Var det i formasjon, eller?
Det er det som er trapp med bokser.
Ok, jeg gir meg der.
Er det dette som er trappen min?
Det var gøy.
Jeg har et spørsmål. Hvilket tårn tenker du at jeg skal måle nå?
Jeg begynner å lure på om du er din egen verste fiende, Jonis.
Der er du helt ute av karakter, Ingrid.
- At jeg er så rolig? - Du er jo iskald. Full kontroll.
Som en fugl i bur. Legger du teppet over, så sovner du, på en måte.
Du burde kanskje ha sånn innimellom? Sovemaske noen timer om dagen?
Jeg sover ekstremt mye. Jeg har behov for veldig mye søvn.
Så familien får pauser.
Fantastisk bra jobba. Ja, jeg vil si det.
- Vil du ha litt... - Tall.
Skal vi se... Hittil er det to stykker som ikke har rast noe.
Ingrid og Petter. Ingar raste én. Det får deg ned på en tredjeplass.
Og Jonis, du hadde to bokser.
Men vi har jo én igjen som skal gønne på.
Mange tror nok at noen har gønna på til nå, men det har de ikke.
Nå skal det gønnes på.
Ja, se her.
Nå... Jeg rekker ikke opp!
- Faen! - Én, og ferdig.
Noen ganger det like greit å la bildene tale for seg.
Jeg kan jo si hva resultatet var.
Du havner helt likt som Jonis med to bokser.
Dere kom på delt sisteplass, men får to poeng hver.
Ingar, du kom på tredjeplass og får tre poeng,
mens det blir fem poeng til hver av dere, Ingrid og Petter.
Bravo!
Dere har blitt en sammensveiset gjeng.
Er det ikke på tide med en lagoppgave?
Det er jeg enig i. Hva slags type lagoppgave?
Vi kan ta den hvor verbalt samarbeid er det viktigste elementet.
Ja, ikke si noe mer. Her kommer den.
- Velkommen. - Takk.
- Nå har du en pult foran deg. - Ja. Altså. Hæ?
Du har også en walkietalkie festet til brystet ditt.
Hører du meg? Jeg har fått et brev, men jeg kan jo ikke lese.
- Kan du ikke lese? - Jeg har på briller så jeg ikke ser.
- Å ja. Skal jeg lese for deg, da? - Men kan du se noe?
Det som er greia... Vi ser hva du ser.
- Aha! - Løft brevet foran deg.
Med brevet.
Vent et millisekund etter at du har trykket på knappen,
- så hører jeg alt du sier. - Mottatt.
Men løft det høyere så vi ser det.
Gi brevet til Olli, som står foran deg.
Her står jeg.
Aha, kameraet viser motsatt vei av hva jeg ser.
Å!
Nå ser jeg bilde av noe på veggen, og nå snur de bildet.
Kameraet er nå mot en brun vegg, som...
Har jeg kameraet på ryggen?
Nå ser jeg faktisk oppgaven her.
Men jeg klarer ikke helt å lese den.
Den må mer til min høyre. Vet ikke om det blir din venstre.
Andre veien og litt opp.
Brevet litt opp en gang til. Litt opp igjen.
- Andre veien. Litt opp. - Å, Gud.
Så til høyre.
Litt mer... Jeg får ikke lest det, skjønner du. Ha det litt...
Litt til høyre nå.
"Sett klovnenese og parykk på bysten. Raskeste vinner. Tiden starter nå."
Vi kjører litt reklame, vi. Nu!
2 Her kjenner man irritasjonen sitre.
Selv gentlemannen fra Torshov ble litt skarp i tonen der.
"Kjære deg, jeg klarer ikke å se..." Det var et flott øyeblikk.
Og du har behov for å lære bort hvordan en walkietalkie funker.
Litt besserwisser på walkietalkie.
Det er tillatt. Men deilig å se, litt passiv-aggressiv.
Dette blir spennende!
Bysten, en klovnenese og en parykk skal oppdrives
og plasseres på bysten.
De som leter, kan ikke se,
og de som forklarer, ser alt som befinner seg bak den som leter.
Skal vi ta en titt? Vi gjør det, for det er kronglete å forklare.
Her kommer gjengen på leit.
Klarer du å gå så du treffer på den utstoppede elgen?
På nesa til dette reinsdyret sitter klovnenesa.
Du er nærme, Petter. Stopp! Tilbake.
Kan jeg bare få si en ting?
På walkietalkie kan bare én snakke av gangen,
ellers hører man ingenting. Så ta det litt rolig.
Ok, mottatt, Petter. Stopp der. Du er nærme.
Der, ja!
Gå til biblioteket.
Han vet ikke hvor det er. Han er blind.
Da må vi finne parykken og nesen.
Du er borte ved hjorten nå. Der er det ingenting. Lampa til venstre...
Da kan du gå bakover inn i biblioteket til jeg sier stopp.
Flott.
Nei, fortsett å gå.
- Stopp. - Stopp!
Gå bakover og sett deg på sofaen.
Du sitter på den. Du har den i hånda, eller?
Han har tatt den!
Nei, vent litt. Hva var det til høyre?
Snu deg tilbake igjen nå. Det er ikke en klovnenese, nei.
Da kan du gå rett fram.
Lett for deg å si.
Au!
Se om det er noe i kjøleskapet. Da må du til din venstre.
Rett på kjøleskapet.
Der, ja. Der står statuen til Atle.
Nå er du god!
Ikke snu deg, da. Eller, du må snu deg for å ta den. Beklager.
Nå har du den.
Det ligger noe rart i sofaen. Tilt kameraet litt ned.
Gå rolig bakover. Der ligger det en fargeklatt.
- Fant du noe? - Parykk!
Snakk inn i... Så jeg hører hva du sier.
Der er parykken.
Så rygger du inn i kjøleskapet og åpner og ser om Atle ligger der.
Sjelden setning.
Tror du de har gjort det så vanskelig at de har puttet den i kjøleskapet?
Der er den! Bysten er i kjøleskapet.
- Perfekt! - Ok!
Ta tre-fire skritt til din venstre.
Høyre. Der. Stopp. Nå ser jeg den røde nesa.
Den henger på nesa til dyret.
På nesa til dyret. Har du den nå?
Der er Atle rett foran deg.
Snu deg rundt, så har du statuen rett foran deg.
Der stopper jeg tiden.
Fy fader, det var voldsomt. Det var som en fødsel.
- Hvordan funka samarbeidet? - Jeg var dårlig, men hun var rågod.
Jeg var uklar, men du fant...
Hvordan var det å jobbe med Ingar?
Du snakka jevnt og holdt inne knappen hele tiden,
Det var ikke så farlig, for jeg bare hylte tilbake.
Men det deilige var at han har en sånn ro, så jeg var helt rolig,
men det tror jeg gjør at vi har brukt veldig lang tid.
- De andre har vunnet veldig mye. - Jeg tror det. Vi brukte en halvtime.
Petter, du måtte forklare konseptet walkietalkie to ganger.
Én av gangen!
Men det var tydelig at de tok til seg beskjeden andre gang.
Det var en livredd, dressert gjeng som satt på bakrommet der.
- Når vi snakker om poeng, da? - Vinnerne får fem, taperne får ett.
- De som gjorde det raskest... - Var det jevnt?
Nei!
23 min. og 23 sek. på det ene laget, 10 min. og 56 sek. på det andre.
Ingar og Ingrid, dere brukte 23 minutter og 23 sekunder.
Dere får ett poeng. Dere tre andre får fem poeng.
Se der, ja. Skal vi se hvordan det ser ut totalt...
Vi tar en total før vi skal i gang.
Det ledelse til Petter her, og delt andreplass.
Dere vet hva det er klart for?
Det er oppgaven i studio foran publikum. Kom dere opp på scenen.
"Vis meg din skygge, og jeg skal si deg hvem du er",
som du pleier å si, Atle.
Dere skal altså stå bak dette lerretet og mime.
Klarer Atle å gjette hva dere mimer, er dere videre til neste runde.
Klarer dere det ikke, er dere ute. Og kategorien er... Hold dere fast.
Dyr.
- Hva sa han? - Dyr.
Det kan være voff, mjau, grr eller litt av hvert. Ok?
- Hvem av dere vil begynne? - Jeg vil begynne! Please!
- Jeg går for... deg. - Nei! Ja.
- Nice. - Vær så god.
Å, det var sånn ASMR-greier i bakhodet. Det var litt godt.
Der, ja. Den er grei. Legg den fra deg der.
- Klare? - Si fra når du er klar,
- så setter jeg på lyset. - Jeg er klar.
Da går lyset på nå.
Jeg kan koke det ned til 400 dyr. Skal vi se...
Jeg får gå for det det sannsynligvis er, da. En hund?
Hund er riktig. Du er videre til neste.
Ingrid, du kan få lov til å være neste.
Der, ja.
- Si fra når du er klar. - Jeg er klar.
Vær så god. Lys på.
Jeg lar deg nå holde på litt, jeg.
Å, den som var en hannkatt.
- Gikk du for... - Jeg tipper katt.
Katt er riktig. Du er videre.
Den er grei.
- Det kommer aldri til å gå. - Da setter vi på lyset.
Jeg lar han holde på litt også, jeg.
- Jeg får gå for fisk, da. - Du går for fisk?
Det var slange.
Ja, Ingar. Da kan du få lov til å se på de neste.
- Si fra når du er klar. - Jeg er klar.
- Ei krabbe. - Ja.
- Krabbe? - Krabbe.
- Ok. - Nu, jävlar.
- Klar. - Da setter vi på lyset.
Jeg vet jo sånn cirka terrenget vi skal, men det er mange varianter.
- Skal jeg bare gå for apekatt, da. - Går du for det? Det er riktig.
Bra!
Dette kan bli en lang kveld.
- Si fra når du er klar. - Jeg er klar.
Da setter jeg på lyset.
- Er det et forsøk på skilpadde? - Går du for det?
- Ja, jeg går for skilpadde. - Det var hai.
Den var ikke så dum, Atle.
Skjønner hva du mener, men det var lite annet enn finnen som var hai.
Ja, Ingrid?
- Ok, jeg tror jeg er klar. - Lys på.
- Det er vel en ulende ulv. - Ja da, helt riktig.
Petter.
Jeg setter på lyset... nå!
Å, dette kan være mye.
Albatross.
Du kan selv bedømme om du er enig i det. Det står "fugl".
Albatross er jo en fugl. Men jeg syns han kunne spissa det litt.
En albatross med langt vingespenn, og klønete landing...
- Du får for fugl. - Ja.
Du kan skrive opp, Nora.
Ja! Spennende.
- Er du klar? - Ja.
- Dovendyr. - Ja, det er riktig.
Ingrid? Spennende.
Kjempespennende. De er flinke.
- Jeg tror jeg er klar. - Da begynner vi med lyset på.
Nei, ikke lyd. Ikke lyd. Ikke lyd.
Ingrid?
Det er dessverre ikke godkjent,
for jeg sa "ikke lyd" hele veien mens du gjorde det.
Det er dessverre...
To igjen. Det står mellom Petter og Nora.
Petter har valgt seg et dyr og gått bak der.
Da setter jeg på lys.
Mø!
- Det er ku, ja. - Helt riktig.
- Nora. - Nora begynner å gå tom for dyr.
Er du klar? Vær så god. Lys på.
Vi må vel til fugleriket.
- Jeg tipper høne. - Høne? Det var dinosaur.
Da har vi kåra en vinner.
Da tar vi oppsummeringen nede på plassene våre.
Olli, du kan kanskje minne oss på poengfordelingen på oppgaven?
Ja. Det var ett poeng til Ingar.
Jonis fikk to poeng.
Delt andreplass mellom Ingrid og Nora, og Petter får fem poeng.
Det er jo interessant.
Da tar vi en titt på det først, antakelig.
Så ser vi hvem som er totalvinner i dagens program.
Det er Petter som vinner dagens program.
Petter, kom opp og tar for deg av disse premiene,
som er vanskelig å få med seg hjem.
Vi tar en titt på hvordan det ligger an i sesongen.
Petter drar ifra, men det er veldig jevnt mellom de fire andre.
Det er fortsatt spennende.
I dag har vi lært at Jonis kan bruke walkietalkie,
vi har lært at samarbeid er gøy, og vi er tilbake neste gang
med mer Kongen Befaler. Ses da! Ha det!
Tekst: Espen Remseth Hovelsen LinQ Media Group