Jævlig bra.
Velkommen til Kongen befaler, programmet som aldri gir seg.
Noe som har ført oss til intet mindre enn sesong ti!
En som heller aldri gir seg, som snart kan gange alt han har veid,
målt og delt med ti er deg: Olli Wermskog.
Takk. Deilig med ti sesonger.
Jeg vil aldri slutte å måle, telle og veie, selv om programmet slutter.
For hvem er du egentlig, hvis du ikke måler, teller og veier?
Ti sesonger, Olli. Smak litt på den.
Ti sesonger, smak på den.
Jeg er allergisk. Tåler det ikke. Det er en sesongbasert allergi.
-Vrien greie. -Vi må videre!
La oss fokusere på det som er positivt,
nemlig en gjeng frie for allergier som er mer enn klare for sesong ti.
En gullgjeng, intet mindre enn Erik Solbakken.
Tara Lina.
Else Kåss Furuseth.
Aksel Hennie.
Og Bjarte Tjøstheim.
Og siden det er sesong ti,
så er sesongens premie litt spesiell.
Litt spesiell. Ta vel imot en byste i gull av meg!
Ja.
-Den var fin. -Ja.
Aksel, du er med i en TV-serie for første gang som deg selv.
-Er det lurt? -Absolutt ikke.
-Det er vi spent på. -Jeg kommer veldig dårlig ut.
Det har ikke lønnet seg for mange. Bjarte, vi kan gå rett på deg.
Det har ikke lønnet seg for meg heller.
Du er kjent for å være en ganske nervøs type.
Du har vel gjort det til en levevei.
Ja, en liten enmannsbedrift.
-Men det går jævlig bra. -Overraskende bra.
Det var ikke en så hard kamp om tronen om å være pissnervøs.
Hvem frykter du mest av deltakerne?
Å, er det Aksel? Det var overraskende.
-Ikke Else. -Jeg mistenker at mottoet ditt er:
Det viktigste er ikke å se på Aksel Hennie vinne, men å delta.
Hvis jeg kunne vært Aksel Hennie i én dag...
Det er litt for slitsomt. En halv dag.
Hvis jeg kunne vært ham i et kvarter, så er jeg utslitt.
-Hadde du fått det til? -Nei.
Jeg er sliten allerede.
Tara Lina, du er kjent fra ungdomskanalen P3.
Etter å ha vært her, er du redd for å få gubbestempel?
Jeg er mest redd for å miste Nav- pengene når de ser at jeg jobber.
Erik, du har gjort mye som programleder.
For tiden er du medlem av Bordtenniskameratene.
Ser du på deg selv mest som programleder eller idrettsutøver?
Jeg ser ikke på meg selv. Jeg kjenner og er.
Akkurat nå er jeg mest i toppidrettsleia.
Jeg er kanskje den toppidretts- utøveren som har premiehylla klar,-
-men med minst på den.
-Det vil si, det er ingenting. -Det er en hylle.
Det er en hylle, og der er det plass til et lite beist.
Du går for gull, altså. Du har konkurransehode.
Det er bra. Det høres lovende ut.
Det er ikke noe mer å vente på. Vi setter i gang.
Selv om vi er i gang med sesong ti, endrer ikke det hvordan vi gjør ting.
Heller ikke premieoppgaven.
Deltakerne skal ta med seg noe i en gitt kategori bestemt av deg.
Og så øser du ut med poeng etter hvor fornøyd du er, fra 5-1.
Og til de som har begynt å se på sesongen nå, altså sesong ti,
kan jeg avsløre at alt legges i en pott som vinneren får med seg hjem.
Helt korrekt.
I dag har jeg bedt dere ta med noe som gir overraskende god stemning.
Overraskende god stemning.
Det er en ganske grei oppgave. Det kan være så mangt.
-Jeg vil begynne med deg, Bjarte. -Ja.
Det har blitt stadfestet at jeg er en deprimert, engstelig gammel fis.
-Og for sånne som meg... -Det var dine ord.
Da er man stadig på jakt etter noe som liver opp stemningen i mitt sinn.
Det er profesjonelle man kan gå til, som har tabletter og sånt.
Men så finnes det også en hel bransje med kvakksalvere der ute
som også vil hjelpe meg så godt de kan.
I den forbindelse har jeg funnet frem til dette.
-Dette ser ut som et vanlig headsett. -Det gjør det ikke.
Nå tenker du, Atle, at jeg skal spille litt lystig musikk
for å komme over depresjonen. Nei, nei. Dette er noe helt annet.
Nå skal du se, hvis jeg kan få litt hjelp til å spre røyk og glede.
-Oi. -Sånn.
Og hvis det er greit for deg... Bare fortsett.
Hvis det er greit for deg, kan du gjerne skru av lyset i salen.
-Det kan vi. -Bli mørkt!
Det er ikke musikk som skal inn i ørene mine.
Det er lys som skal skape god stemning og lette opp sinnet mitt.
Bare se.
-Du kan skru på lyset nå. -Bli lys!
Det koster bare et par tusen kroner.
-Det er det de er laget for? -Ja.
Du lyser opp inni hodet, så det ikke skal være så mørkt der.
Fantastisk godt løst.
-Tara Lina, vi går på deg. -På meg?
-Jeg er da nysingel. -Ja.
-Gratulerer. -Dypt deprimert.
Og har vært litt på date og sånn.
Det jeg har funnet ut, er at filmen Uno...
Den gir overraskende god stemning. Det er en trist film.
Skrevet og regissert av selveste...
-Det er Aksel sin film. -Bjarte Tjøstheim.
Jeg har tvunget to karer til å se på den. Det blir så god stemning.
Planen er å vinne alle premiene tilbake, så kunne du signert den?
Den er fin.
Hvor god stemning blir det, i og med at du nå er singel igjen?
Jeg sovner alltid halvveis, så ikke avslør noe.
-Det er naturlig å gå til deg. -Ja da.
Da tar jeg den her... Sånn.
Det kunne vært røyk, for jeg syns det er overraskende
at noe som kan ta livet av deg skaper såpass god stemning.
-Men jeg er ikke opptatt av røyk. -Til og med det var kult.
Jeg er opptatt av det her.
-Vet dere hva dette er for noe? -Plastikk.
Det er det alle sier, men det er et Hitlerfilter.
Andre verdenskrig hadde ikke vært det samme uten dette.
Ikke spør meg hvorfor, men jeg kan starten på en av Hitlers taler.
Og så videre.
Men det høres ikke noe kult ut.
-Overraskende enkelt. -Men overraskende god stemning.
Denne oppgaven er løst.
-Else. -Ja.
Hva skaper overraskende god stemning?
Overraskende nok er det faktisk dette som skaper overraskende god stemning.
-Ja. -Å, ja.
Denne kan virke utrolig kjedelig, men den skaper overraskende god stemning.
-Det er jo en påstand. -Jeg tror jeg bare må vise det.
Det må vises.
Nå fikk jeg litt lyst til å gå hjem.
-Hva skal du? -Bare vent litt.
-Skal du ta fart? -Hun skal gå hjem.
Ikke for å skryte eller noe, men jeg har brukt denne før.
Og det skapte overraskende god stemning.
Jeg har gjort det foran 8000 i Oslo Spektrum, og salen kokte.
Ok, sånn. Ikke sant?
Dette har jeg gjort med Morten Ramm og John Brungot. Reis dere.
Dere skal "bounce" meg mot denne ballen. Jeg står her.
Så går du bort dit. Da er du John Brungot.
Og så tar du tak sånn. Tenk at jeg er en kyllingfilet.
-Jeg tenker at vi sier to. -Sånn.
Så tar du sånn, og så "bouncer" vi til det er overraskende god stemning.
Ok.
-Jeg må ha anklene? -Ja.
En stor applaus.
Da er det vel bare å si: Erik, vær så god neste.
Jeg har aldri vært mer glad for rekkefølgen noen gang.
Jeg har i tillegg med meg noe veldig enkelt, så dette...
Jeg har glemt alt nå.
-Jeg skal bare kle av meg, og så... -Ja!
Ja!
Nei.
Jeg har gått til en yrkesgruppe som ofte lager mye god stemning,
men overraskende dårlig også.
Det er musikere.
-Musikere? -Band, artister...
Mellom låtene begynner de å prate, litt sånn som jeg gjør nå.
Altfor mange ord og kjedelige historier.
Jeg har med meg ekspertene på overraskende god stemning.
Det er Yosef og Tshawe fra Madcon.
Jeg har fått tak i manuset deres mellom låtene.
Og det virker litt knapt og enkelt.
Men det skaper overraskende god stemning. Vi kan prøve, Olli.
Skal jeg lese det som står her? "Er det noe liv her?"
Allerede nå er det gryende, men gjør du det på Madcon-måten:
Er det noe liv her?!
Sånn kan det også gjøres. Enkelt. Jeg slapp å kle av og ydmyke meg.
Jeg kan også ta det frem når som helst og si: Er det noe liv her?!
Jeg kan også ta frem dette når som helst.
Det var jo veldig greit. Du slapp å kle av deg og få noe særlig poeng.
-Dette var en opplevelse. -En bukett.
Og det var veldig mye bra ting.
-Er du klar for å dele ut? -Ja.
Skal jeg dele ut fem poeng med en gang? Else får fem poeng.
Det er ikke noe å lure på.
Aksel må få fire.
Han må få fire. Det var veldig bra.
Tara Lina, du får tre. Beklager, Bjarte. Du får to.
Det blir et poeng, Erik. Det gjør det.
Pangstart. På tide med første oppgave fra huset denne sesongen,
og da skal vi få opp farta.
Jeg vil at vi skal spurte i gang med en 60 meter.
Hvordan er du på 60 meter? Er du god? Er du kjapp i beina?
I beina?
I Finland, er det på beina? Dere gjør 60 meter på beina?
-Ja. -Her gjør vi det på hendene.
Det er 60 meter med hendene i Norge. Følg med, da.
-Hei. Ferdig. -Ferdig.
Er det noe inni her? Æsj, dette er veldig ekkelt.
-Er det noe... -Vi er der, ja.
"Gjennomfør en 60 meter raskest fra start til mål." Gøy.
"Du kan kun bruke armene som motor."
Ikke gøy. De plankene her er ikke noe totoms-firtoms.
"Du kan utføre løpet hvor du vil. Det er 45 minutter til det begynner."
"Raskeste 60 meter vinner."
Ja... Var det en spesiell grunn til at vi var her på do?
-Nei. -Bare på grunn av dine behov.
Start, mål.
-Hva sier han? -"Bli inspirert av meg."
Det er det vi skal.
Ja, fuglene har inspirert deg.
Hva slags Durek-opplegg er det?
Det var et sterkt øyeblikk.
Du står der, og så er det noen ganger i livet du får et slags kall.
Vi får se om det funker eller ikke.
-Det pleier ikke å gå bra. -Vi må videre.
-Ålreit. Skal vi bare begynne? -Ja, vi skal ikke i dybden av den.
Vi spiller i gang nesten alle sammen.
Hvis jeg samtidig tar et tau rundt,
og trekker meg ned kjempefort...
Det er jo lov? Ja, ja, ja.
Den her er gull.
Nå borer jeg gjennom her. Så blir det fly over på tralla,
få til svingen, dra seg inn og pang: 60 meter.
Ni sekunder er målet.
Nei!
La oss bare gjøre den. Den motoren jeg har laget, Olli,
kalles en release- eller go-motor.
Her... Der, ja.
Så kommer vi oss opp i rolig hastighet her nå.
Sånn.
Der!
Flytt deg.
Skitt. Det er såpass høyt, ja.
-Da kjører jeg. -Klar, ferdig... Der, ja.
Skitt, er det bremser?
Det var tyngre enn jeg hadde trodd. Jeg har tapt.
Nei!
Det er ikke hit jeg skal. Skitt.
Du har et lite rotproblem.
Jeg kan bare gjøre sånn.
-Er vi der? -Ja.
-Der! -Ja.
For en ellevill stor skuffelse.
Dette er min mulighet til å bli slått av Else på 60 meter.
Jeg ser for meg at hun bare ruller inn.
Bruk armene. Jeg bruker armene.
Massasje!
Oi, stolen er her. Flytt stolen.
-Hei, Olli. -Hallo.
Takk skal du ha.
Hvor er målet?
Der borte.
Ok, dette er null stress.
Jeg bruker armene.
Der!
Du ser på Kongen befaler.
Dette var armrullen til Else Kåss Furuseth,
og jeg er dagens vinner.
Ha det, Olli. Takk for meg. Wish me luck.
Men dere vet hva som må til?
Litt reklame må til.
Her var det veldig mye armer, bein og tyngdekraft i bruk hos samtlige.
-Og kropp. -Alt var i bruk.
Men siden det er første oppgave, skal jeg være litt raus
og tillate mye mer enn vanlig.
Ellers hadde nesten alle blitt disket. Det er litt trist, det også.
Så lenge du kommer deg i mål og noenlunde har brukt armene,
så gir jeg godkjent. Men vi kan jo plukke litt på enkelte ting.
Skal vi ta en titt på hva dere har gjort?
Det var veldig mye som skjedde.
Her er det mye bein, og rumpa er med der.
Der er beina igjen. Oppi og drar...
Det er mye beinbruk her. Det er hele kroppen.
Aksel satte i gang med armen, men 95% var vel tyngdekraften.
"Armdrevet" blir vel å dra på.
Men jeg er raus. Jeg hadde ikke giddet å argumentere for hardt.
Er det én du skulle disket, er det Aksel.
Du tør vel ikke det i første program, men seerne der hjemme tenker sitt.
"Han har blitt feig på sine eldre dager."
-Hva sier du, Olli? -Du har sagt at ting her er greit.
Ting er greit så lenge de er delvis armdrevet.
Det var 60 meter, men jeg målte bare 52 meter på Erik.
Er det også innafor?
Nei, det er ikke innafor.
Én regel må vi ha. Det er at det må være 60 meter.
-Da tør du å diske. -Da blir det disking.
Det er forskjell på raus og dum.
Jeg kan oppsummere så langt. Det er én igjen.
Else, du brukte fem minutter og 15 sekunder på 60 meter.
Bjarte, tre min og 50 sek. Aksel, du leder med 13 sek.
Erik, du fikk ikke noe tid fordi det bare var 52 meter.
Da er det Tara Lina igjen. Bedre eller dårligere enn 13 sek?
-Jeg tror det er bedre. -Vi får se. Her er Tara Lina.
-Er det et ekte gevær? -Ja.
Det står ingenting om at det er jeg som må gjennomføre det.
Men jeg kan skyte noe som beveger seg 60 meter. Da blir fingeren motor.
Kula flyr, og treffer målet.
Da er det å ha på seg Gentleman's Club-sixpencen,
komme seg av gårde, glemme kone og barn og skyte med gutta.
-Her er 60. -Er det 60 meter?
-Det er herfra og opp dit. -Kjempelangt. Se på det her, Olli!
Det er ikke noe å stresse med det.
Hva tror du om den, Aksel Hennie?
Spilt i åtte Oscar-filmer, men har du skutt på ballong fra 60 meter?
Ja!
Ja. Så kult.
Altså... Er det mulig?
-Ingen grunn til å holde igjen der. -Er det noe liv her?!
Du går opp i ledelsen med 0,65 sekunder. Ikke dårlig.
-Du får fem poeng. Gratulerer. -Vær så god.
Da kan vi se stillingen her. Etter denne oppgaven er det totalt...
Åtte til Tara Lina og Aksel, men det er jevnt.
Nå vil jeg ha en oppgave som er helt åpenbar,
der det handler om å være raskest mulig, uten misforståelser.
Det må være helt åpenbart. Maksimalt to valg, ikke flere.
Det er helt opplagt hva som er rett. Det er ikke mulig å trå feil.
Det må være hundre prosent på merket. Det går ikke an å misforstå.
-To valg og én helt åpenbar løsning. -Jepp.
-Bonjour. -Jeg liker den godt allerede.
-Skal jeg bare åpne? -Nei.
To pærer. Velg en av dem.
Det er jo livets store valg.
Jeg antar, siden den er her, at det er lurest å velge den.
Men det virker for enkelt.
Den kommer ikke til å lyse, men den kan jeg ete. Jeg tar den.
Den kan få på den.
Den kan ikke få på lyset. Så da velger jeg den pæra.
Jeg tipper det er en tvist, så jeg velger...
Da kan du få lov til å åpne brevet.
"Få lys i pæra du valgte. Raskeste vinner. Tiden starter nå."
Sånn.
Der er tiden stoppet.
-Faen, jeg velger den. -Ok.
Tenk om jeg hadde knust den. Jeg tror jeg har tatt et bra valg.
"Få lys i pæra du valgte. Raskeste vinner. Tiden starter nå."
Der, ja.
Så den... Nei!
-Sånn. -Var det det?
Jeg ser for meg at Bjarte Tjøstheim valgte den her.
Balle, altså.
Se her, ja.
At pæra skulle brenne så dårlig...
Nei, skitt. Det brenner jo ikke.
Gi meg to sekunder.
Ikke stress, det går fint.
Faen! Hva i all verden?
Ja!
Jeg... Svar avlevert.
-Fy faen. -Ja...
Bjarte, jeg vet ikke helt hvor jeg skal begynne. Jo!
Du prøver å slukke en elektrisk ledning som brenner med tennvæske.
-Jeg husker ikke... -Hva var tanken der?
Nei, jeg liker jo det der...
Men ledning som brenner med tennvæske er vi enig om at...
Det er noe "ikke gjør dette hjemme" over det.
Men du får jo faktisk lys i pæra, tross av et ganske uheldig valg.
Det var veldig jevnt.
Bortsett fra at det er 341 sekunder mellom første- og sisteplass.
Topp tre, spesielt. Der er det veldig jevnt.
Det var så jevnt, spesielt mellom to,
at vi har valgt å ikke skille dem. Det er tusendedeler. Det droppet vi.
Det er delt førsteplass mellom Tara Lina og Aksel.
Et halvt sekund etter kommer Erik.
Else, du brukte hele fem sekunder.
-På å tenke på at jeg skulle ta pæra? -Du drev og holdt på...
Brukte jeg fem sekunder på å ta i en pære? Jeg går hjem.
Nei, bli sittende. Tara Lina og Aksel, dere får fem poeng.
Jeg er veldig glad i bålkos, men ikke i å gå på tur.
Det er bare å tenne opp et bål uten å være på tur.
Nei. Bålkos er ikke det samme når det ikke kombineres med tur.
Men jeg har funnet en måte å kombinere det på uten å gå tur.
-Høres for godt ut til å være sant. -Nei, for du tenner bålet på avstand.
Så det er bålet som er på tur.
Men man slipper turen selv. Hva gir du meg?
-Hei, Olli. -Hei.
Bålpanne? Du ser lur ut.
Jeg blir litt urolig med en gang jeg ser bålpanne
og jeg antar at noe skal settes fyr på, for jeg er dårlig med ild.
"Du skal tenne bålet fra lengst mulig avstand."
"Avstanden mellom deg og bålet måles når bålet antennes."
"For at bålet skal være godkjent, må vannet i kjelen koke."
"Vannet må koke innen 60 minutter fra nå."
Kaste varme baller eller noe.
-Varme baller? -Ildkuler.
-Kaste varme baller? -Bare å finne frem ildkulene, Else.
Unnskyld, men jeg skjønner ingenting.
Kanskje vi bare skal begynne med henne.
-Vi gjør det. -Vi begynner med henne.
-Skal vi slenge på et par til? -Ja.
Jeg fyller bensin gjennom hele slangen,
så trekker jeg ut slangen. Sånn fint der.
Jeg legger en lunte her og tenner på fra langt i helvete der borte.
Så dynker jeg tauet. Og så begynner jeg å gå.
Det tror jeg blir bra, Olli.
Dette er jo en liten lunte, så jeg kan prøve å kaste den inn.
Dette skal bli et skikkelig bål.
Det er bare å dunke på.
Siden jeg skal tenne flammen... Jeg fant bare ett par barnebriller.
Hold deg på avstand, så går det fint.
Der, ja. Å!
Kom igjen nå. Ja!
Ja, der kommer det. Kom igjen!
Nei... Det går jo ikke.
Der! Men det går ikke videre.
Hvis jeg tar en sånn...
Der, sånn.
Jeg tente på bålet på vanlig vis, med skjorte.
Jeg vil gjemme meg bak utedassen.
Ok, da tenner jeg på.
Ok.
Oi! Den var oppi, den.
Ja. Det har ikke skjedd noe der oppe.
Jeg trodde at bensinen skulle fyke opp.
Jeg var sikker på at dette skulle gå så kjempebra.
Jeg tenner bare på her, så ser jeg hva som skjer.
Ja da, nå brenner det her!
Jeg er litt redd.
Det er et bål med mange overraskelser. Gøy for hele familien.
-Jeg holder meg... -Vi må lenger unna.
Der er det i gang.
-Her koker det. -Ja.
Å! Ja!
Vi tar en liten pust i bakken, og er tilbake rett etter dette.
Det var imponerende.
Første kast.
Du kaster mindre eksplosiver i en krybbe. Grotesk, men effektivt.
Det er noe forfedrene mine har gjort i over hundre år, da.
Det ligger latent.
-Så nå er familien stolt. -Om de er.
Du klarte nesten det TVNorge har prøvd på lenge: Å bli kvitt Olli.
Det var nært. Så går den i en fin bue rundt.
-Helt nydelig. -Veldig bra.
-Vil du ha stillingen så langt? -Ja.
Vi så at du prøvde å lure systemet, Bjarte.
Vi hadde kameraer. Vi filmet alt sammen.
Du og Else sto rett ved siden av og tente på.
Så dere kommer likt, med så langt sisteplass.
-Tara Lina, sju meter unna. -Oi.
-Men vi har to til. -Da er syv meter avstanden å slå.
Ja. Jeg burde komme med en liten advarsel først.
-Hva kan det være? -Ikke gjør dette hjemme.
Det er kun for profesjonelle, og hva er det du kaller dem?
-Idioter. -Da ser vi på det.
Jeg kan jo flytte det her.
Se for dere min gode venn, dronen.
Den vil fyre godt i noen minutter. Så kommer det flyvende her.
Nå skal vi ha på noe på en trinse der oppe.
Så skal det lande nedi her.
Da tar vi ikke tennvæske på hele, men på halve. Der...
Da fyrer vi opp dronen.
Der ser vi den.
Nå skal vi finne bålet!
-Å! Brenner det, Olli? -Ikke helt ennå.
Ja da!
Ja da, du!
Dette blir "gøtt".
-Er du klar der nede? -Ja da.
Det er en god lyd.
Det brenner, ja.
-Dette er koselig. -Ja.
Ja...
Hva tenker vi om kombinasjonen gamle trehus og bensin?
Jeg forsto veldig raskt at jeg hadde null respekt for huset.
-Eller kontroll. -Kontroll hadde jeg fullt av.
-Det brant godt på rekkverket. -Jeg har et spørsmål.
Vi diskuterte her...
Hvorfor klatrer du opp som en ape utenpå huset?
Det er jo vitterlig masse trapper på innsiden.
Det har ikke noe med oppgaven å gjøre, det er bare: "Se på meg!"
Vi vet at du er Aksel Hennie.
Jeg hadde festet vaieren i treet.
Det er så dumt å ta den inn inngangsdøra og så opp.
"Når jeg kommer hjem, skal jeg ikke gå i trappa. Jeg skal klatre."
-Det er en skummel gjeng. -Vil du vite hvem som vinner?
Ingen tvil om hvem som hadde størst avstander, men hvem er lengst unna?
Første- og andreplass. Det var kun én meter som skilte dem.
Aksel: 30 meter.
Og Erik:
-31 meter. -Ja!
Bjarte og Else får 2 poeng, Tara Lina 3, Aksel 4 og Erik 5.
-Da ser vi at stillingen er slik. -Se så blid han er, femmeren!
Oi, se her. Veldig jevnt.
Alt kan skje, for det er klart for studio-oppgaven. Opp på scenen.
Vi har kommet til siste oppgave. Da pleier vi å flytte oss på scenen.
Her ser dere et slags poengsystem med en pizza i midten.
Dere skal gå en og en til streken, finne dere en ananasbit
og kaste den nærmest mulig pizzaen.
Den med minst poeng ryker ut. Men Atle, liker du ananas på pizzaen?
-Ingen gjør det. -Ingen gjør det, nei.
Her er da reglene: Treffer du pizzaen eller blir liggende inntil,
da taper du med en gang.
Det er både ananasringer, ananasbiter og en hel ananas.
I første runde velger dere en av tingene.
I neste runde kan dere ikke velge det samme, og så videre.
Det blir som en vanlig lørdagskveld.
Siden du vet hvordan det er, kan du få begynne. Gå bort hit.
-Oi. -Jeg gjør som jeg pleier på Jessheim.
Vi liker ananas på pizzaen.
-Ja da! -Slapp av nå.
-Nei! -Oi!
Nei!
Du kan få lov til å gå tilbake.
Det er naturligvis spennende. Erik.
Ja. Da kan jeg kjøre taktikken: Ikke kaste like dårlig som Else.
Ikke treff pizzaen. Bare litt inn...
Den landet på pizzaen!
-Den beveger seg faktisk. -Jo. Vent litt, jeg hører fuglen.
-Jeg hører fuglen. -Det skulle du ikke ha hørt.
Du kan gå og sette deg. Aksel.
Men da...
-Hva gjør du da, Aksel? -Skal du klatre først, eller?
-Det er jo ikke... -Hva gjorde du nå?
-Det er greit, det. -Bjarte, er du i sjokk?
-Helt sjokk, ja. -Hvorfor gjorde du det?
-Han er ute. -Men du er jo best.
-Har du skjønt reglene? -Nå har jeg ikke helt skjønt reglene.
-Vær så god. -Nå er vi spent.
-Ikke drit oss ut. -Oi! Det er den beste.
Tara Lina.
Jeg har faktisk arvet en pizzarestaurant fra min far.
Og det er slik vi pleier å putte på toppingen på sjappa,
så dette blir ikke noe problem.
-Oi! Dristig. -Runde to.
Jeg tenker at vi begynner med Aksel på benken der. Vær så god.
Ikke ta den samme som i sted.
-Oi. -Der, ja.
Den landet på åtte. Tara Lina.
-Da går vi for en ananasring. -Ja vel.
Den er ikke dum, den.
Oi!
-Åtte. -Det er en åtter, ja.
Ja, Else.
-Ja, ja. -Det er to.
Bjarte.
Du støter den, ja. Det er nok lurt.
-Det er nok lurt. -Kom igjen, Bjarte.
-Der, ja. -Bjarte.
Der slo du Else.
Runde tre. Da kan vi begynne med Tara Lina.
Du har da én igjen. Hva er det du ikke har kastet?
Trodde du mente at jeg bare hadde én forelder igjen. Mamma.
Jeg tar den her, en bit.
-Oi, oi, oi! -Det er sju.
Aksel.
-Ja, ja, ja. -Det er en litt bedre sjuer. Else.
Ja!
Da har vi kommet til finalen. Aksel, du skal få lov til å gå først.
Og i finalen kaster man hel ananas.
-Hel ananas? -Ja.
Planen er at den skal lande oppå, sånn at den ruller av.
-Den er for lang. -Det er spennende.
-Else. -Jeg mistet den.
-Hvis hun dunker i Aksel sin nå... -Klart hun vinner da.
Jeg er ikke noen dronning av shuffleboard, så jeg tar dette...
Pent og rolig.
Nei!
Vi har en vinner. Vi har kåret en vinner.
Vi tar poengene nede på plassene.
Ja da. Vi skal ta poengfordelingen.
-Er du en dårlig taper, Erik? -Veldig dårlig, fant jeg ut nå.
Det er ett poeng på deg. Så Bjarte, du fikk to poeng.
Tara Lina, du fikk tre poeng.
Else fire poeng. Aksel fem poeng, gratulerer.
Da skal vi se hvordan det ble totalt i det første programmet.
Det er Aksel som stikker av med seieren,
og får fem ting som vil skape mengder med overraskende god stemning.
Else er en del av premien.
Vi har lært at vi må gjemme fyrstikker, bensin og tennvæske
når Bjarte er med på tur.
Vi er tilbake neste gang med nye oppgaver, nye poeng,
men de samme gamle deltakerne. Takk for i dag!
Tekst: Sunniva S. Olsen LinQ Media Group