Velkommen til Drammens teater og Kongen befaler,
programmet som ser bedre ut enn det smaker.
Med meg har jeg en som smaker bedre enn han ser ut, forhåpentligvis.
Olli Wermskog!
Takk for det, takk for det.
Jeg tipper at du ikke smaker så verst selv, jeg.
Og mens komplimentene hagler, skal jeg avduke det mest delikate vi har,
det som våre fem sultne deltakere sikler og fråder etter,
nemlig en byste i gull av meg.
Se på den. Den er fin. Det hadde vært noe å sette tenna i.
Det skal du ikke, Olli. Det skal derimot én av disse fem:
Erik Solbakken!
Tara Lina!
Else Kåss Furuseth!
Aksel Hennie!
Og Bjarte Tjøstheim!
Første oppgave: Alle har med seg noe i en kategori som du har gitt dem,
og som du skal bedømme dem i. Hva har du bedt dem ta med seg i dag?
I dag har jeg bedt dem, dere,
om å ta med noe du ville forsvart deg med.
-Noe du ville forsvart deg med. -Det kan være litt av hvert.
Jeg har lyst til å begynne med Erik.
Ja. Jeg har kanskje for første gang i livet mitt vært ekstremt kynisk.
Dette er ikke noe flås.
Det er etter min mening den beste måten å forsvare seg på.
Hvis det kommer en fiende, så ville jeg brukt et av mine spedbarn!
Sånn. Og jeg klarer å få dådyrøyne, men hvis ikke det funker...
Noen ganger skyr Fi ingen midler.
Da ville jeg gjort det jeg fant ut etter å ha fått tre barn.
Det er at dette kan bli et ganske bra...
-Oi, ja det var... -Det er fantastisk!
Please, no!
Ja. Hvordan har du klekket ut dette? Man er jo mye hjemme når de er små.
Sånn har jeg gjort.
Nydelig! Vakkert. Bjarte, hva ville du forsvart deg med?
Ja. Altså, nå har det... Ok.
Vi er ikke helt sånn som jeg hadde sett for meg, men...
Jeg bestilte sverd på nett.
Det så litt større ut på nett enn da jeg fikk det hjem, men så tenkte jeg
at for at det skal bli noe skikkelig ut av det sverdet... Det er puslete.
-Det ser puslete ut, ja. -Svakelig og puslete.
Men så tok jeg like godt og bestilte...
-...to tusen av disse. -Ja!
Så jeg har jo en hel hær her i salen i kveld!
Mine riddere, er dere klare? Klar til kamp!
Jeg skal innrømme at det fungerte faktisk ganske bra.
-Det er da noe! -Det er noe, ja.
Det er noe når det blir en 200-300 av dere, absolutt.
Ikke rop så høyt, da, dere. Ikke bry deg om det, du.
Tara Lina, hva ville du forsvart deg med?
Alle kommuner som har asylmottak, har også en fyr som deler ut
innvandrerkort, og det kortet kan man bruke...
Jeg har jo veldig mange fordeler, da. Han krysset av på alle sammenhenger.
Står jeg for eksempel i selvbetjent på Meny og skanner 4 IPA og en banan,
så kan jeg trekke frem dette kortet. Sniker jeg i kø kan jeg ta det frem.
Og så har jeg fått ham til å krysse av på alle etnisiteter.
Afrika, Asia, Latin-Amerika, Midtøsten og Sør-Amerika.
En dobbel Kamala, rett og slett.
"Innvandrerkortet er utstedt av UD, og er gyldig i kongeriket Norge.
Må ikke overdras til uvedkommende, for eksempel Atle Antonsen."
Jeg kunne ønsket meg et sånt. Det er et slags frikort, dette her.
-Om det er! -Kan gjøre hva du vil.
Det er godt gjort. Veldig anvendelig, det du har der. Nydelig!
Takk skal du ha. Else, hva ville du forsvart deg med?
Jeg ville jo forsvart meg med John Christian Elden.
Jeg ringte, han tok ikke telefonen. Og så tenkte jeg kanskje...
Hva skal jeg forsvare meg med hvis det er en mer fysisk situasjon?
Dere er to menn. Kan dere reise dere opp?
Og så står dere sånn og skal liksom banke opp meg.
Så har jeg jo da... Ikke gjør det som om du har gjort det mange ganger før!
Der, ja! Jeg har tidligere kjøpt både nunchaku og balltre.
-Nunchaku? -Du vet hva det er.
-Jeg vet hva det er. -Det skal du kunne bruke.
Ja, og da sa søsteren min at det bare tar de fra meg og skader meg med.
Så da tenkte jeg på et våpen som ingen kan ta fra meg.
-Og det er min egen seksualitet. -Riktig. Jeg tror jeg lukker jakken.
For det er seksualiteten din, ja.
Min seksualitet har et stort register.
-Jeg merker jeg blir litt svett, jeg. -Hvem vil skade denne katta her?
Mjau!
Jeg har ikke tenkt noe mer enn dette.
-Nei, nettopp. -Nei, nei.
Nei da, det... Jeg går ikke all in.
Var det like rart for dere som for meg?
Det var talefeil på katta òg.
-Hvordan er det man "purrer"? -Hva sa du?
Sånn "purrr". Katten sier sånn. "Prrrrr."
Jeg vet ikke helt hva jeg synes. Noe var det. Det var noe.
-Oppgaven er løst. -Én igjen.
Ja, Aksel, hva ville du forsvart deg med?
Jeg kommer fra østkanten, og der lærer vi å forsvare oss veldig raskt.
Jeg er en hvit mann som pusher 50, og er ikke redd for sånne fysiske ting
som å bli voldtatt. Det er ikke jeg redd for.
Det var også noe å skryte av.
Men det er én ting jeg er superredd for,
og det er å bli kansellert. Det å ikke få lov til å jobbe.
Det å plutselig stå i en situasjon som er jævlig.
Det frykter jeg over alt på jord, derfor ringte jeg til...
John Christian Elden!
-Det er derfor du ikke svarte meg? -Ja.
Og derfor så...
-Synes du katta di falma litt? -Førstemann til mølla, vet du.
Jeg må bare prøve og se om jeg klarer å treffe.
Veldig artig at dere hadde samme idé.
-Det står på gjennomføringsevnen. -Det er jeg helt enig i.
-Det er bare én som er her med Elden. -Jeg har ham på speed dial.
-Han tok den med en gang. -Det er fordeler med gullkort.
Onde tunger vil ha det til at hvis du går helt til Elden,
og trenger et så godt forsvar, da har du ikke rent mel i posen.
Jeg sier ikke at jeg ikke har gjort det, jeg skal bare ha den beste, jeg.
Og det har du fått!
Jeg er sjelden i trøbbel som jeg ikke har forårsaket selv.
Når vi først har deg her i en sånn jovial setting, si en du har forsvart
som var skikkelig megaskyldig.
Det er nesten i ferd med å bli et helt annet program med deg her.
-Jeg har ikke kjangs mot Aksel. -Klar for å dele ut noen poeng?
Jeg er definitivt det. Det er som alltid ikke veldig lett.
Det er veldig jevnt i bånn. Else, hva vil du si?
Jeg kan ta eneren, jeg.
Nei, når du sier du skal ha ett poeng, så får du to.
-Så dere hva jeg gjorde nå? -To for katta di. Ja.
-Erik, du skal få ett poeng. -Tuller du? Jeg var sikker på fem!
Elden, katteshow og tannpirkere?! Det her gidder jeg faktisk ikke!
-Jeg har lyst til å vinne! -Vi elsker å være uforutsigbare.
Det er fordi hun har innvandrerkort, og du tør ikke, jeg vet det!
Hun har innvandrerkortet, så hun må jo få fire poeng. Det sier seg selv.
Bjarte... Og så får Elden og Aksel fem poeng, det er ikke noe å lure på.
Sånn må det bli!
Jeg er sikker på at jeg har folket med meg.
-Hvor skal vi nå? -Nå vil jeg se innhold.
-Ja. Innhold... Hva da? -Innhold som er verdt å juble for.
-Ja, det kan vi ordne. -Å, nei! Nei, nei, nei!
-Hei, hei. -Hallo.
Å, et brev!
"Lag et klipp på 15 sekunder med innhold som er verdt å juble for."
"Du har 20 minutter på å forberede deg." Noe man kan juble for?
Det kan være en som er lam som reiser seg og kan gå.
Et barn som tar sine første skritt.
At strømmen ikke er så dyr om sommeren. Det er noe å juble for.
Når jeg blir servert ostepop, pleier jeg å juble. Så enkel er jeg.
Men det er ikke sikkert at Atle er like enkel.
Vet du hva jeg gjør? Jeg søker opp gode nyheter og leser opp titlene.
Jeg skal gå for 15 sekunder frijazz.
Fant ikke trommestikker, så jeg bruker disse. Ikke gjør dette hjemme.
Jeg skal faktisk til det øyeblikket i livet som får mest jubel.
Jeg tipper du var ett år og tre måneder.
Langt inne i de finske skoger. Da tok du dine første skritt!
Jeg er nå Erik på ett år og to måneder.
Er det ikke sånn man sitter når...?
Teorien er: Det er ikke sjarmerende, inspirerende eller imponerende.
Men jeg tenker at Atle Antonsen blir imponert av cash.
Nå kan du begynne å ta tiden.
Kjære Hedda. Om én uke er du ferdig på videregående.
"Kos deg med fam i sommer. Kos deg!" 10 000! Der!
"Flere ut av fattigdom på Filippinene."
"Jernbanen til India blir elektrisk i en rasende fart."
-Blir det ikke noe jubel av det, da? -Vi får se.
Jeg føler meg som en bryt... Nei!
Nei!
"Reager på innholdet du nettopp lagde som en engasjert publikummer.
Du har ti minutter på å forberede deg." Fantastisk!
Jeg synes det er flaut å være engasjert.
Og det skal foreviges. Digitalt fotavtrykk på Internett for alltid.
Da tar jeg på meg et kostyme så man ikke ser at det er meg.
Unnskyld.
Ok. Én, to, tre.
Hvem i all verden var det? Helt umulig å kjenne igjen!
Det er i hvert fall ikke en av deltakerne. Aner ikke hvem det var.
En eller annen med sixpence og skjegg.
Hvis det var forkledningen, så var den god.
De fikk 15 sekunder hver til å lage innhold verdt å juble for,
før de får brev nummer to, der det står at de skal reagere på innholdet.
Det er forskjellige varianter her. Hvem begynner?
-Aksel, tenker jeg. -Bare bli ferdig med det.
-Riv av det plasteret. Vi ser på det. -Vi ser.
Nå kan du begynne å ta tiden.
Kjære Hedda. Om én uke er du ferdig på videregående.
Og jeg er sinnssykt stolt av deg. Du er verdens beste datter.
Det er verdens beste jobb, og du har alltid vært flink og god.
-Hæ? Den er jo kjempefin! -Jeg skal innrømme...
Jeg tenkte at det kunne bli kleint, men det ble ikke så kleint.
Norges beste skuespiller, og så er det...
Jeg må jo holde det nede. Jeg synes det var bra.
Bra klipt. Liten applaus til klipperen.
Der tenker jeg du er takknemlig. Slett ikke verst. Olli, hvem nå?
-Litt frijazz? -Jeg er faktisk veldig glad i jazz.
Men den skal ikke være altfor fri. Da skal du være god, altså.
Ja, men vi prøver. Vi ser. Det er Bjarte, i hvert fall.
Olli, tar du tiden? Flott. Da kan du sette i gang nå.
Bjarte!
-Ja. -Helt nydelig! For en karakter!
Her var du i ditt ess, Bjarte. Og deg selv i salen som en karakter.
En litt underspilt karakter, kanskje. Kanskje den lå litt lavt.
-Jeg skal ta ut mer neste gang. -Fikk lyst på mer med den karakteren!
-Mer det enn selve opptredenen. -Hundre prosent enig!
-Dette er gøy. Dette er bra. Neste. -Else. Tenkte vi skulle se på Else.
-Husker du hva du gjorde? -Du vipset meg penger.
-Ja, og du vipset ikke tilbake! -Jeg regnet med at det var en gave.
Det var det vel.
-Ti tusen kroner. -Vipset du ti tusen til Atle?
Ja, men jeg visste Aksel Hennie skulle ha den talen til datteren sin.
-Er du fornøyd selv, Else? -Nei, dette synes jeg er under pari.
Hadde jeg sett på det her: "Det blir for dumt det greiene der. Vipse..."
-Det blir for dumt. -Nå spiller du publikummeren i stua.
"Har hun blitt litt større òg, eller?"
-Skal vi ta en titt på det? -Ja, jeg er veldig spent.
Ja.
Da begynner det om tre, to, én... Der.
"Kjære Atle. Kondolerer..." Vet ikke hvorfor jeg skriver det.
"Kos deg med fam i sommer. Kos deg. Kos deg. Kos deg!"
Ti tusen. Gavepapir. Der!
Der!
Det blir for dumt, liksom.
Det var... Ja.
Vi trenger ikke å rakke ned på dette, for det gjør du godt nok selv.
-Jeg synes det ble for dumt. -Det gjorde nok det, altså.
-Du hadde 20 minutter på deg. -Var det 20 minutter?
Det så ikke sånn ut, enig. Det så ut som du hadde dårlig tid.
Skal vi forlate Else nå og gå videre?
Vi kan gå til Tara Lina og hennes mystiske publikummer.
Én, to, tre.
"Flere ut av fattigdom på Filippinene."
Ja, jævlig bra!
"Jernbanen til India elektrisk i en rasende fart."
Det er det jeg alltid har sagt om India!
"Egypt har nesten utryddet hepatitt C."
Faen. Var det jeg visste!
"Flere kan spise tunfisk med god samvittighet."
Dritbra! Det er sånn det skal være nå.
Gode nyheter og gode reaksjoner. Ikke noe å være flau over, Tara Lina.
-Jeg vet da faen, jeg. -Det var ikke det, altså.
-Den satt forbausende bra. -Glad for at den kom rett etter Else.
Helt umulig å kjenne deg igjen som publikummer. Vi går videre, vi.
-Ja. Skal vi se på Erik og baby-Erik? -Ja, det gjør vi!
Å, herregud.
Tre, to, én...
Å, skal jeg hente leken din, Erik?
Erik?
Å! Erik!
Erik! Ja!
Ja!
Wow!
Det var jo noe å juble for, det.
Voksen mann i bleie... Du skammer deg?
Skammen sitter ikke så løst hos deg vanligvis?
-Hva er det du skammer deg over? -Alle oppgaver i dag er veldig baby.
-Eller katt. -Nå hadde jeg akkurat glemt det!
Else, vi kommer ikke unna å gi deg ett poeng her. Det forstår du også.
-Jeg synes null, jeg. -Du får ett. Du har jo bestått.
Ellers har jeg lyst til... Aksel, du skal få to poeng.
Det var overraskende hard konkurranse.
-Tara Lina, tre. -Takk.
Vi gir fire til Bjarte, og fem til Erik for den oppgaven!
-Da har du delt ut poeng. -Det var verdt det!
-Skal vi se totalen etter to? -Totalen etter to er... Oi, oi, oi!
Tre stykker i toppen! Ingenting er avgjort.
Gutta, gutta, gutta!
-Er det noe liv her? -Vi tar en pause, straks tilbake.
La oss sette i gang en oppgave som egentlig er helt rett frem.
-Helt rett frem? -Helt rett frem, og ganske enkel.
I hvert fall hvis man får lest oppgavebrevet.
Halla. "Trykk på knappen for å starte maskinen," ja.
Men har jeg lyst til å starte maskinen?
"Obs, obs, tiden går. Raskeste vinner." Det er mottatt.
"Slipp ut en rap. Tiden startet da du kom inn i laben."
Sånn.
-Skal du trykke på knappen nå, da? -Nå kan jeg trykke.
Dette var jo fasiten. En demovideo for hvordan oppgaven skal løses.
-Kan vel nesten ikke løses bedre. -Den kan løses verre.
-Kan den kanskje det? -Vil vi se på det, folkens?
Ja, skal vi se på det, da? Da gjør vi det.
Nei! Nei! Jeg skulle imponere deg. Det skal jeg aldri mer gjøre!
Ok, men det er greit. Dette går fint. Dette har jeg dritt meg ut på før.
Eh, ok. Dette går jo ikke, så jeg må gjette.
Nei, det går jo ikke an å gjette seg til noe...
"Trykk på knappen for å starte maskinen." Jeg gjøre det bare.
-Nei, jeg glemte å lese oppgaven! -Ja, det var oppgaven.
Å, gud. Mitt dumme hode tenker at jeg må styrte dem. Det gidder jeg ikke.
Er du i gang med å gjette?
Ja.
-Hm? Lime. -Ja.
-Jeg har stoppet tida. -Er jeg ferdig?
-Førstemann til å ta en slurk? -Nei, det var ikke oppgaven.
-Men du har løst den. 100 posent. -Jeg har det, ja?
Jeg skjønner ikke oppgaven.
Hvis jeg bare prøver å sette sammen stempelet, kunne det vært noe?
Da er to, i hvert fall.
Hei, Olli.
Det dumme smilet ditt.
"Tiden går, raskeste vinner!" Ok. "Trykk på knappen."
Da går den ned der! Hva skal skje da? Skal jeg drikke den? Hva skal jeg?
Nei, nei! Nei. Nei.
Pappa sa det. "Ikke bli med på Kongen befaler."
Jeg skjønner ikke... Det kan jo ikke stemme.
Jeg hater denne oppgaven. Jeg er så forbanna som ikke så det brevet.
-Ja. -"Tiden går, raskeste..."
Jeg satser på at det står "drikk opp".
-Skal det løses raskest mulig? -Ja.
Jeg lurer på om jeg skal si meg ferdig. Hvis ikke du har mer å melde?
-Der. Jeg har stoppet tida. -Ja, bra.
Tror ikke jeg får dem sammen, så da tar jeg alle brusene. På tid.
-Nå, vær så god. -Ja.
Hvis du ser på meg gjennom hele, så dør jeg.
-Jeg har stoppa tida. -Stoppa tiden? Ferdig?
-Ja. -Å, ja.
Det er sånn Da Vinci-koden, det her. Et ekte mareritt.
"Rap." Rap! Ok.
-Ja. -Takk for meg.
Ja... Tara Lina, du er den eneste som klarer å knekke koden her.
Er du en mer verdig vinner enn de som slumper seg til å vinne?
Jeg synes det er mer imponerende å tolke det ut fra to makulerte...
Synd at det ikke var en del av oppgaven å gjøre noe imponerende.
-For det var jo på tid. -Det var på tid, ja! Vil du ha tider?
Tara Lina, du brukte veldig lang tid. 15 minutter og 51 sekunder.
Og på fjerdeplass, Bjarte. Du brukte lang tid du også.
5 minutter og 24 sekunder. Else, 5 minutter og 11 sekunder.
Erik, 4 minutter og 35 sekunder, Aksel, 17 sekunder og fem poeng.
-Atle, liker du hatter? -Jeg elsker hatter.
-Hva slags hatter da? -Alle mulige hatter.
-Om vi bare hadde en oppgave om hatt! -Vi har det.
Vi har det. Kjør en oppgave om hatt.
Har på følelsen av at jeg trenger denne.
-Oi, oi, oi! -Det var høyt nok her.
-Har du høydeskrekk? -Kanskje litt.
-Å, fy faen. -Høydeskrekk?
Nei, jeg har hatteskrekk. Å kle seg ut? Verste jeg vet.
-Hvor er brevet, da? -Ja, hvor er brevet?
Kan det ligge under den rosa hatten? Nei.
"Ta med flest hodeplagg på hodet..." Gaffa! "Fra jakttårnet til utedoen."
"Hodeplagg som faller fra hodet ditt kan du ikke ta på hodet igjen."
"Du kan ikke holde på hattene når du beveger deg.
Flest hatter på hodet i utedoen om fem minutter vinner."
Ok. Så jeg går frem og tilbake? Du tar tiden, ja.
Ja. Vi har en som hater høyder og en som hater hatter.
Aksel, du lever av å være skuespiller, og hater å kle deg ut?
Er ikke det veldig rart?
Det er greit at karakteren jeg spiller har på seg andre klær.
-Det var enda godt, si! -Men karneval og morsom hatt?
-Da er jeg ferdig. -Det synes du er flaut.
-Om jeg synes det er flaut?! -Oppgaveteksten gikk litt fort.
Jeg kan jo minne dere og de som ser på: Man skal ta med seg hodeplagg
på hodet fra tårnet til utedoen, uten å holde på hattene mens de går.
Faller en hatt av, kan man ikke plassere den på hodet igjen.
Flest hatter på hodet i utedoen etter fem minutter vinner.
Det var ganske tydelig. Mange regler, men det er enkelt og greit.
-Hvem får åpne hatteballet? -Vi kan starte med Bjarte og Aksel.
Ja, det gjør vi. God idé. Så blir vi ferdig med det.
Sånn. Ok.
En litt morsom oppgave, da.
Ingenting med dette her liker jeg. Absolutt ingenting.
-Absolutt ingenting, min venn. -Nei.
Å, fy faen, jeg hater dette!
Jeg har på følelsen av at jeg er ganske god på denne oppgaven.
Det går så bra, atte. Nå er du god, Tjøstheim.
Ikke mist... De dumme greinene.
Sånn.
Så går jeg tilbake og henter flere. Synes du ikke det?
Jeg synes det, jeg.
-Det er kanskje det verste jeg vet. -Hatter?
Ja, hatter, ja. Det synes jeg er dritt.
Går det an å føle seg dummere? Nei.
Fire, tre, to, én... Fornøyd?
Er det noe jeg ikke har lest, nå.
Ikke sant.
Det som skjer... Jeg leser bare "hatt", og så er jeg vekk.
Sånn!
Der, ja. Der var tiden ute. Veldig, veldig fornøyd med meg selv.
Vet du hva? Dette er en av de oppgavene jeg tror jeg kan vinne.
Juhu!
Vi må ta en liten pust i bakken, vi er tilbake rett etter dette.
Det føles så nådeløst og hardt og drepe entusiasmen din, Bjarte.
-Du har jo ikke løst oppgaven. -Først nå skjønner jeg det.
Du skulle jo da sitte inne på toalettet med hattene på deg.
-Eller stå. -Du måtte ha hattene på hodet på do.
-Det hadde jo ikke disse her, da. -Nei. Var ikke særlig trengt heller.
Olli, det blir ikke den store poenghøsten av dette.
Nei, de ender opp med null hatter, så det er ikke full pott.
Hvordan føles det, Aksel Hennie, ikke å være vinner for en gangs skyld?
Du nyter mer at han taper enn du vinner.
-Jeg gleder meg til å se Else nå. -Men dere må jo skille oss.
-Min feil var enda større enn hans. -Vi rangerer ikke idioter.
-Jeg er vant med det, ser du. -Det er null på begge to.
-Disket, rett og slett. -Ja, ikke bestått.
-Tre til. -Ja, med muligheten til å prestere.
Jeg er veldig skeptisk nå, men ok. Vi tar sjansen på å se det.
Jeg har ekstremt stort hode. Det kom en dame bort og sa:
"Jeg vil takke for alt du har gjort for oss med vannhode." Har ikke det.
Jeg begynner å ta på, da. Skal du være her? Det føltes så privat, men.
-Ja. Der. -Privat å ta på seg hatter?
Jeg hadde den lua da jeg var barn. Kjøpte den på Polen-tur.
-På...? -På Polen-tur.
-Polen-tur, ja! Jeg hørte noe annet. -Pornotur? Ja.
Man kunne tatt på cowboyhatten med en gang, men da bruker man opp plass.
-Den var riktig. -Fy søren, jeg hadde med gaffa!
Én, to... Fem...
Her er du så god, altså!
Dette var feil.
Som å tre på en dong på... Nei, unnskyld! Har aldri gjort det.
Jeg har gjort det, men jeg har lite erfaring. Er det feil?
-Nei. -Nei?
Det gikk!
Skitt, ass! Det var nesten!
Altså, det er helt sinnssykt. Jeg vil ikke ødelegge den.
Jeg tok på for få. Det var litt leit, Olli.
Det er jo kanskje bare tolv. Nei, to. Tre, syv?
-Et halvt minutt før tida. Bra. -Jeg safet litt.
Helvete.
-Der! Tiden er ute. -Ikke sant.
Nå skulle pappa ha sett meg.
-Takk. Jeg skal telle litt. Ha det. -Gjør det. Ha det bra.
-Ja, Tara Lina. -Jeg synes det var ganske taktisk...
-Det var det. -...stabla.
Men vi må jo til Erik. Mesterlig løst, Erik.
-Godt planlagt å ta med gaffa. -Hvordan visste du det?
Den lå der sikkert etter en av dere, og jeg fikk den Askeladden-følelsen.
-Kan ikke skade det der. -Du er litt usikker òg.
-Du var borte på de hattene. -Jeg er sikker på at jeg ikke tok på.
Du var bortpå, men det står at du ikke skal holde på hattene.
-Så da spør jeg deg. Du bestemmer. -Vi har jo kikket på det.
Du har jo ikke holdt på hattene, bare vært borti dem. Det er godkjent!
Og det er best.
Hvor mange hatter fikk denne nydelige trioen, Olli?
Det ble null på Bjarte og Aksel, Else 8, Tara Lina 14, Erik 28!
-Oi, oi, oi! -Den var ikke dårlig.
Her er poengene. Skal vi se på totalen? Vi gjør det.
Hvordan ligger det an så langt? Oi! Oi, oi, oi! Det er ganske tett.
Det er faktisk veldig spennende før den aller siste oppgaven.
Kom dere opp på scenen, det er studiooppgave!
Vi har kommet til den siste oppgaven. Atle har satt seg i en stol der.
Og der står dere. En og en skal gå frem til mikrofonen
og fortelle Atle en historie, en greie.
Atle sin oppgave er å prøve å gjette hvem av dere som forteller.
Klarer du å lure Atle, går du videre. Hvis ikke er dere ute.
Høres litt for enkelt ut? Nei da.
Denne mikrofonen har fått en sånn her effekt.
Sånn at ikke det er så lett å høre.
-Gøy, da. -Deilig.
I første runde skal dere fortelle et barndomsminne.
Dere kan velge å snakke sant eller lyve. Vi begynner med deg.
Lykke til, Aksel. Ikke tenk på det folk sier.
-Ja, hvem var dette? -Altså, det var ikke lett det.
Det er fristende å gå for forslaget til Else, men jeg sier Tara Lina.
Ja. Riktig.
Da går neste frem og gjør seg klar. Et barndomsminne når du er klar.
Da jeg var liten, så tisset jeg i hånda til en kamerat,
for han ville vaske hendene i tiss.
Og da hånden var tissefull, så kastet han tiss i ansiktet mitt.
Nei, det var ikke veldig lett. Det var såpass stemte bokstaver
at det kanskje var Bjarte som la om dialekten, men det er det eneste.
-Så du går for Bjarte? -Jeg gjør det.
Neste gjør seg klar.
Mitt beste barndomsminne var da jeg var kattepus.
-Ja, Atle? -Det er ikke lett. Jeg sier Aksel.
Ja. Ikke sant.
Da jeg var liten,
så var jeg så tykk over ryggen
at bestemor sa at hvis jeg tok en strømpe,
så kunne man servere meg som steik.
-Else! -Ja.
Den er grei. Da er det én igjen før vi avslører om du har klart noen.
Da...
Da jeg var tolv år gammel,
ble jeg kastet ut av Lambertseter- senteret i fire måneder
for å ha stjålet fra Cubus.
Tara Lina.
Ja, da kan jeg avsløre at du har klart å gjette tre.
-Oi, har jeg det? -Ja, både Bjarte, Tara Lina og Else.
-Se det. -Det er finale mellom Erik og Aksel.
Det var ikke dårlig!
Dere kan få stille dere på hver deres side av podiet.
Dere skal få kneble eller stein, saks, papir...
-Hva sa du først? -Kneble.
Stein, saks, papir.
Den som vinner får lov til å bestemme om du selv vil gå,
eller om du lar den andre gå opp før Atle prøver å gjette.
Klarer Atle å gjette riktig, så taper den personen og får fire poeng.
Gjetter Atle feil, så vinner den personen og får fem poeng.
Dere kan få gjøre stein, saks, papir i stillhet.
-Kneble litt. -Kneble.
I denne runden skal dere få gjøre hva dere vil.
-Ja. -Skal jeg gjette?
Atle, gjett. Hvem var dette?
Jeg gjetter at det var Erik som prøvde å være Aksel.
Det tror jeg du har helt rett i! Vi tar oppsummeringen på plassene.
Ja, da får vi se litt på poengfordelingen, Olli.
Det var tre stykker som røk i første runde. Tara Lina, Else og Bjarte.
Dere får tre poeng hver. Kunne vært streng og sagt ett, men det blir tre.
-Det takker vi for. Tusen takk. -Vær så god.
-Noble herre. -Hva sa du?
-Noble herre, sa jeg. -Å, ja. Entall, det likte jeg.
Etter litt kniving ble det andreplass til Erik og førsteplass til Aksel.
Fem poeng i den oppgaven. Gratulerer.
Da kan vi jo ta poengene. Blir spennende å se hvordan totalen er.
Oi, oi, oi!
Erik Solbakken stikker av med prisen i dag!
Du får med deg en mengde ting du kan forsvare deg med, Erik.
Kom opp og ta imot premiene. Takk for at akkurat du så på.
Håper at akkurat du er med oss neste gang også. Og til da,
husk at om du ser en stor rød knapp foran deg, er det lurt ikke å trykke.
Ha det!
Tekst: Eli Bjanes LinQ Media Group