Ja da.
Kom igjen!
Hjertelig velkommen til sesong tolv.
Tolv, dere! Her fra Drammens Teater.
Dette forunderlige programmet som ingen forlater uten merker.
Og én som aldri forlater programmet,
til tross for at sjela er heldekket av arr, væskende sår og tørr skurv,
det er deg: Min øyensten, Olli Wermskog.
Takk for det. Det er deilig å være tilbake.
Sjela mi har fortsatt noen få ubesudlede flekker uten arr.
Med oss har vi fem ubesudlede sjeler
klare for å gi slipp på sin uskyld en gang for alle: Henrik Fladseth!
Ina Svenningdal.
Ole Henry Snildalsli.
Pernille Sørensen.
Og Thomas Numme.
Ja. Og til slutt: Den pureste av dem alle.
En byste i gull av meg.
-Er det noen som er glad i poeng her? -Ja.
-Thomas, er du glad i poeng? -Det er klart jeg er glad i poeng!
-Flott. Si: "Jeg elsker poeng!" -Jeg elsker poeng!
Bra. Vi skal i gang med sesongens første premieoppgave.
Deltakerne skal ta med noe i en gitt kategori på bestilling fra Atle,
der du også deler ut poeng basert på det du syns er best.
Vinneren av dagens program får med seg alle premiene hjem.
Hva har du bedt dem om å ta med seg i dag?
I dag har jeg bedt dere om å ta med deres aller beste tilbehør.
Den er ikke dum. Det kan være så mangt.
Vi begynner med Henrik, vi. Ditt aller beste tilbehør.
Takk. Hei, hei. Hei til deg der hjemme.
Jeg er ikke glad i shopping. Aldri vært det, kommer aldri til å bli det.
Jeg er ofte sent ute med å handle inn det jeg skal ha.
Jeg hadde premiere på et stand-up-show for litt siden.
Samme dag måtte jeg finne antrekk til disse greiene her.
Jeg var innstilt på en såkalt "casual" dressbukse. Veldig innstilt.
Det er et kappløp med tiden før denne premieren.
Jeg er innom noen butikker, men finner ingen casual dressbukse.
Så kommer jeg til en butikk i Karl Johans gate i Oslo,
og det er ett eksemplar igjen av denne stretchy casual dressbuksa.
Jeg prøver den.
Den sitter godt i livet, men den er for kort. Nei, for lang...
-Nei, den er for kort. -Hvis det er den, er den for kort.
Jeg går slukøret mot omkledningsrommet
og tenker: "Nå er slaget tapt."
Så hører jeg bak meg, fra selgeren: "Men vent nå litt."
"Jeg har et par litt høye støvler."
Mersalgets mester.
"Hva koster de, da?" "6000 kroner."
"Hva er det du prøver å si meg, verdens beste selger her borte?"
"At jeg skal kjøpe et par støvler til 6000 kr
for å forsvare kjøpet av buksa? Er du helt gal?"
Men... Ja!
Jeg har ikke til vane å kjøpe dyre klær,
men dette her er tilbehør til buksa.
-Accessoir. -Disse bruker jeg til denne buksa.
-Og det hjelper ikke! -Den ble ikke lengre av det.
Og det hjelper ikke.
Det er veldig sjelden skoletter hjelper mot noe som helst.
Det var vakkert.
-Ole Henry. -Ja.
-Skal du se mitt? -Ja, hvis du vil være med.
-Oi. -Kjølebag.
Nei, det er ikke det. Det er det vi skal ha oppi her.
Beste tilbehør: Chili bearnaise.
-Den er god, den. -Fantastisk.
-Er den god? -Ja. Den funker på alt.
Det var det?
Jeg har faktisk... Aioli er også godt tilbehør.
Hollandaisesaus. Litt forskjellig humous er godt.
-Tzatziki. -Ja, riktig.
Kaviar, men jeg vet ikke om det er tilbehør.
-Tilbehør til egg. -Det er en form for dressing, da.
-Du satser på mengde. -Ja.
-Tilbehør-bag. -God mengde.
Ina. Hva er det du har med av verdens beste tilbehør?
Verdens beste tilbehør...
I hvert fall i 2025 er dette det beste tilbehøret du kan ha.
Det er nemlig en Labubu.
Appell i salen.
Dette er kanskje det dyreste tilbehøret jeg har til noe som helst.
Dette er en Labubu. Det er en dukke.
Den skal du henge på vesken din for å vise... denne frem.
-For å vise hva? -Du skal bare vise frem den.
Hvor mye koster sånne, da?
Den koster... Jeg tror den kostet...
Den koster liksom 1000 kroner!
-Er det sant? Tusen kroner?! -Den koster mer enn veska mi!
Og jeg skal ha den på veska. Det må være det beste tilbehøret jeg har.
Fantastisk. Det føles som at det er et tveegget sverd.
-Du angrer litt. -Nei. Absolutt ikke.
Du har tatt det med som verdens beste tilbehør, så bordet fanger jo.
-Takk for meg. -Tusen takk.
Du har med en rigg av noe slag, Thomas.
Jeg knakk jo ankelen forrige år.
Det er fare for å virke gammal.
-Da sklei jeg på isen. -Nettopp.
Og da var det sånn at jeg oppdaget noe helt fantastisk
på Oslo hjelpemiddelsentral.
Der har de nemlig rullator.
Denne funket så bra for meg.
Når du er avhengig av krykker og må ha noe å holde deg i...
Den funket så bra at jeg gleder meg til å bli gammal.
For se her nå.
Når du ikke kan gå og bære ting, er det perfekt.
Da har du en TV-dinner der, og så har du fjernkontrollen klar.
-Og så her... -Det er akkurat som mutter'n.
-Rullende kafé. -Sånn.
-Du har gjort det til ditt hjem. -Se her nå. Se hvor proft det er.
-Fantastisk. -Det er stødig.
-Det er veldig proft. -Det er så praktisk.
Det er så praktisk. Og her kan jeg servere...
-Er det min? -Ja.
-Hvis jeg løfter den, kan den velte. -Det går bra.
-Sånn. -Den var kald!
-Jeg venter litt med burgeren. -Ja. Takk for meg.
-Nam, nam. -Den er fin. Én igjen.
Jeg har ikke sagt at jeg tar imot bestikkelser, men det er åpenbart.
Nydelig. Pernille...
Jeg syns det var vanskelig å velge det beste tilbehøret.
For en kvinne har ganske mye tilbehør: Øredobber, vesker...
Samtidig bør du være enig i at det er det beste.
Jeg vet ikke om du setter pris på en god veske nok.
Kanskje ikke nok.
Derfor tenkte jeg:
"Nå tar jeg med det beste vintertilbehøret mitt."
Som er det aller beste. Det er et par gule,
utrolig myke Hestra-hansker i skinn.
Det er Hestra-hansker. Jeg har jo helt makne.
Har du det?
Jeg har jo...
Dette har du...
Det var ikke jeg klar over. Virkelig.
Det har ingenting å gjøre med at jeg har vært på kafé med Johan Golden
og fått høre at du har et par gule Hestra-hansker. Ikke i det hele tatt.
-Klar til å dele ut noen poeng? -Ja.
-Ina pangstarter med ett poeng. -Yes!
Jeg har sett at disse er populære, og nesten kastet opp hver gang.
Jeg er ikke noe glad i konseptet.
-Men bra for deg. -Takk.
Jeg tror at Snildalsi skal få to poeng. Skyter med hagle.
Det skal du være fornøyd med.
Du skal få tre poeng for de Hestra-hanskene.
Når jeg hører at Golden er involvert, blir jeg veldig skeptisk.
Det er ingen tvil om at de støvlettene får fem poeng.
Fire til deg, Numme. Fem poeng til Henrik.
Ja da!
Det er på tide med sesongens første oppgave fra huset, Olli.
-Det må vi kunne kalle en premiere. -Definitivt.
Da er det på sin plass med litt bobler i glasset.
-Eller mye bobler i flere glass. -Høres ut som plankekjøring.
Ja, plankekjøring også. Plankekjøring og bobler.
Å, nei.
Nå snakker du mitt språk, kompis.
Drikking!
-God lydeffekt. -Ja.
"Tøm champagnen fra disse glassene tilbake i flasken."
"Flasken står på balkongen."
"Mest champagne i flasken vinner. 10 minutter. Tiden starter nå."
"Du har 10 minutter. Tiden starter nå."
Det er bare å begynne å... Ja, nettopp.
Det står ikke noe om at flasken må bli på balkongen.
Føkk!
Superkult. For den sitter jo fast.
Ja, det må jeg si.
Sesongens aller første oppgave i huset, og du har allerede gitt opp.
Jeg tok meg bare en liten pustepause.
Du tenkte: "Alt er bare rett fram. Dette klarer jeg."
-Ja. -Det var ikke så lurt.
Selv om det å helle innholdet fra ti glass limt fast i en planke
tilbake i en flaske limt fast på en balkong høres lett ut,
-så er det ikke det. -Det er ikke det, nei?
Jeg velger å tro at det bor mer i denne gjengen enn vi skulle tro.
-Hvor begynner vi? -Jeg vil se Ina med en gang.
Så tar vi med Pernille og Thomas.
Men i svarte. Nå funker ikke hjernen min helt.
Får håpe det faller i bøttene, så må jeg bære de bøttene opp.
Det koker litt her nå.
Jeg kan bære planken.
Her handler det bare om å ta seg den tiden det tar.
Jeg begynner å få vondt i hendene allerede.
Hvis jeg setter bøtte her... Skal vi se om dette går bra.
Sånn. Det var litt champagne. Hvor mye tid har jeg igjen nå?
Sånn.
Nå kommer det sofa-øyeblikket.
Her begynner det å søle på bakerste rad.
Da får det bare søle litt.
Å, kom igjen.
Det er ett glass, liksom.
Oi. Unnskyld.
Sånn.
Noe ble det.
-Ferdig! -Jeg må bare jobbe rolig i svingen.
Ikke sant? Idet du heller ett glass, så helles jo de andre.
-Du har igjen 23 sekunder. -Da kan jeg ikke hente noe å øse med.
-Der! -Tiden er ute.
Ja, ja, ja.
-Da er vi i gang. -Da er vi i gang, ja.
Pernille, det var godt tenkt å ta med seg hele planken.
Men jeg lurer på om du manglet noe. Kan det ha vært en plan?
Det er altfor mye jobb for altfor lite.
Det er for seint å komme opp på verandaen...
Du bare begynner et sted, så tar du problemene når de oppstår?
Da jeg oppdaget at bordplata var løs, gikk hjernen min av gårde med den.
Jeg tenkte: "Heldigvis er jeg utrolig god på å balansere ting."
"Dette kommer jeg til å vinne!
Du er en optimist, altså. Thomas, Ina?
Potensialet for forbedring er skyhøyt.
-For noe fommel. -Lurer på hva det gir av resultater.
Vi kan begynne med Ina. Det ble 0,4 dl tilbake i flaska.
Men det er rett bak Pernille: 0,8.
-Se det! -Under én desiliter på begge to.
Men til å ha balansert det opp en trapp, så syns jeg det er mye.
Jeg hører at du sier det.
Rett før du helte, hadde du nesten alt.
-Vi tar det til etterretning. -Thomas.
Ikke så verst: 5 dl.
I dette selskapet var det veldig mye.
-Det er muligheter her. -Det er to til. Skal vi se?
Det minner mer om et dårlig nachspiel enn en premierefest.
-Vi har to planker til. -Ole Henry og Henrik.
Hva heter det når Olsenbanden og sånne ordentlige tjuveradder
skal hente bensin fra andre biler?
-Hevert? -Hevert.
Hva faen gjør man, da?
Er det ikke asbest og sånn i gamle rør? Jeg kan jo dø av dette.
Takrenne!
-Sånn. -Hva gjør du nå?
Jeg ordner et patent. Sånn, oppi.
Ikke en dråpe skal gå til spille.
Ja!
Det var servitøren sin.
Oi.
Skal det være champagne?
Den er fin! Det må jo være bra.
-Du har igjen 10 sekunder. -Da lar jeg det siste ligge i renna.
-Hæ? -Jeg lar det siste ligge i renna.
Bra. Jeg vil begynne hos deg, Henrik.
-Var dette en hevert? -Ja, er det ikke hevert?
Jo, men til nød vil jeg si at det var en halv hevert.
En halvvert var det du hadde der.
Den første delen var riktig, men det hadde ikke noe sted å gå.
Så det var en sugert, egentlig.
-Det smakte ikke så godt? -Nei, men det var jo...
For det første skylte jeg asbestrøret i fuglebæsjbadet.
Så jeg er både løsemiddelskadet, har salmonella og hele pakka.
Ole Henry, da. Plankebærernes Vivaldi.
Nå skjønner jeg hva du mener med plan. Han hadde jo en plan.
Han visste hva han skulle gjøre når han kom frem. Det er en fordel.
-Det var imponerende. -Marginene du opererte med.
-Takrenner er fantastiske. -Du virket veldig fornøyd selv.
Det gikk nesten over fra glede til hovmod.
Hovmod står jo gjerne ofte for fall. Er det kanskje tilfellet her?
-Kan hovmod ha stått for fall her? -Oh, yes.
Hvorfor lot du det ligge igjen en del av champisen i takrenna?
"Jeg lar det ligge." Så tapper du litt, så det spruter.
-Nei! -Kan det ha hatt noen betydning?
Det kan det ha. Vi kan jo se.
Hadde du utnyttet det siste, så hadde du fått fem poeng.
Men det blir bare fire, for Henrik med sin sugert vinner med 1,2 liter.
Ja!
Veldig velfortjent.
-Takk! -Wow.
Det er poengene. Så skal vi se totalen så langt.
Se her, det er bredde allerede.
-Ina, du har litt å jobbe med. -Nei.
Ellers gjemt i midten.
Du stikker fra her, Henrik. Vi skal se mer på det etter hvert.
Festen fortsetter etter en rask reklamepause.
Olli, dette er ganske utrolig.
Visste du at en snømann består av 95 prosent vann?
Jeg trodde at det var 100.
Nei, 95 prosent vann. Resten er gulrot, skjerf og stein.
Det burde fortsatt være mulig å få 100% av en snømann i en flaske.
Det er klart.
Ja vel, ja. Snømannen Kalle.
Oi!
-Gjette? Få mest mulig oppi. -Er det smelting av noe greier?
"Putt mest snømann i flasken. Mest i flasken om 10 minutter vinner."
Tiden starter nå."
-Å! Mest snømann, smelte... -Jeg vet hva jeg skal gjøre, Olli!
Deltakerne skal få mest mulig av snømannen i flaska på 10 minutter.
Det er to måter å løse det på:
Ved å nennsomt bearbeide den til den smelter og formes som du vil,
eller ved å tvinge den ved hjelp av kniver, øks og makt i ro og mak.
-Hvilken vil du starte med? -Vi starter med rå makt, vi.
Da får vi ikke overraskende Henrik,
og litt mer overraskende Pernille. Vi ser på det.
Jeg tar de her først, da.
Dette er jo snømann.
Det enkle tjafset oppi først.
Jeg begynner med armene.
Da tar jeg hatten først.
Det er ikke sikkert at alle tar med den.
Det enkle er ofte det beste.
Jeg begynner bare å dele opp snømannen.
Det blir ikke førsteplass og det blir ikke sisteplass.
Ja!
Der kom en godklump. Kanskje jeg skal...
-Tre... -To, én.
Ok.
To, én... Der.
Det var litt vanskeligere enn jeg trodde. Ok, ha det!
Pernille, du brekker først armene, så henter du øksa.
-Ser ut som at du liker det litt. -Det var overraskende gøy.
"Det enkle er ofte det beste."
Du går jo for en løsning som verken er enkel eller best.
Det var lite tilfredsstillende å kutte opp en snømann også.
Det var mye vanskeligere enn man skulle tro.
-Det var nesten mer en ismann. -Det var en ismann.
Hadde det vært snø, da hadde det vært lett.
Her blir de målt i hvor mye av snømannen de har fått i flaska.
Så langt kan vi vel si at Pernille leder over Henrik.
Nå legger vi Pernille og Henrik bak oss.
For nå skal vi til det motsatte av rå makt.
Skal vi titte på Ina, Ole Henry og Thomas?
Kan jeg hente en bøtte? Med varmt vann?
Det var en gøy lyd. Ok. Sånn.
Jeg kan begynne å helle litt.
Ok... Da må vi bare få smeltet så mye som mulig.
Ja da! Bra.
Sånn. Hatten må på.
Funker dette her, da?
Oi, satan!
Satan, det brenner her.
Der!
Såpass, ja.
Nå smelter den. Vet ikke hvor lurt dette var.
Salt. Det strør de jo på veiene på vinteren.
Smelter det?
Ja.
Det tar litt tid, altså. Jeg begynner med litt mindre biter.
Mere varmtvann.
Denne er full av kaldtvann, så nå legger jeg disse i bøtta uten vann.
Så har jeg kokende vann oppi her.
-Da har du et halvt minutt igjen. -Dæven.
Det er bitte litt vann her.
Jeg hadde trodd og håpet at det var mer. Det må jeg si.
10 sekunder.
Tre, to, én... Der er tiden ute.
Tre... Én. Der.
-Ferdig. Det er bare det igjen? -Det er bare det igjen. Ha det.
Det var imponerende, Ina.
Det var ingen som sa at det bare skulle være snømann oppi der.
Det var mer eller mindre rubbel og bit.
Bra. Thomas, det ser ikke ut som at du har brent så mye bål.
Når jeg ser hva du holder på med... Fortsett med det.
Tror ikke at du skal gjøre så mye av det fremover.
Vi kan si det, Ole Henry: Det gode humøret skal ingen ta fra deg.
Jeg liker at du velger metoden salt. Det tar cirka to døgn.
-...så var det borte. -Det er smeltingens kappgang.
Skynde deg. Det er motsatt. Ja, Olli.
-Skal du bedømme litt resultater? -Jo... Hvordan skal jeg gjøre det?
På vanlig vis. Følg snømannskalaen.
Greit. Da gir jeg dem litt karakterer innenfor det.
Thomas, det ble sisteplass. Lite godt i snømann i flaske.
Utrolig nok. Henrik, du slo ham. Nokså godt med snømann i flaske.
Pernille: Godt med snømann i flaske.
Ole Henry: Meget godt med snømann i flaske.
Så er det Ina: Særdeles godt.
Ja da.
-På tide å få tak i en vaffel. -Ja, du vil ha tak i en vaffel?
Nei, jeg vil ha vaffel i tak.
Å, ja. Selvsagt.
Sånn var det.
Oi!
-Hva lukter det? -Vaffel.
Hvis ikke det er vaffel, da... "Stek en vaffel."
"Stek en vaffel i vaffeljernet. Største vaffel vinner."
"I vaffeljernet." Hvor faen er det?
"Største vaffel vinner."
"Vaffeljernet kan ikke flyttes."
"Du har 20 minutter. Tiden starter nå."
Vaffeljernet?
Da skal jeg finne det først. Jeg begynner med det, jeg.
Vaffeljernet er ikke her.
Hvor er det vaffeljernet, da?
Jeg orker ikke at det henger i taket.
Faen!
Du orker ikke at vaffeljernet henger i taket.
Det var dumt at du ikke sa fra. Da hadde jeg satt det på bordet!
-Da ble det jo sånn. -Hvem sine vafler vil du se først?
-Jeg vil ha Ina, Pernille og Henrik. -All right.
Hvis det går an å male på en vaffel...
Tynnvaffel.
Dumme vaffel.
Dette kjenner jeg at jeg blir oppriktig sint av.
Jeg tror at jeg skjønner litt hvordan vi skal gjøre det nå.
Jeg lager en fangemekanisme som skal fange opp røra.
Det er jo helt genialt!
Ja.
Skal vi se her, da.
Om det har blitt noe. Ja.
Dette er veldig, veldig bra.
Bare... Sånn, da!
Den er teipet fast!
Jeg kjenner at dette er en god løsning.
Kunne ikke stekt lenger, nei.
Se på henne!
Og flapp. Se på den!
Ok. Jeg er fornøyd.
-Da kan jeg si meg ferdig. -Det er dette, da?
Det er den, ja.
Ja.
Det er mer hvor dette kommer fra, rett etter en kjapp reklamepause.
Ina. Hvis oppgaven hadde vært å servere den nusseligste vaffelen,
-hadde du vunnet. -Jeg har fått sånn vaffel før.
Du vet den siste vaffelen som du skal steke, og så blir den så stor?
Ja da. Vi har ingen problemer med å klassifisere den som vaffel.
Men oppgaven var ikke å lage vaffel.
Det var å lage den største vaffelen.
-Så det er der det butter litt. -Ok.
Tror dere at dere vinner ved å lage en helt vanlig vaffel?
Jeg tenkte at det er såpass vanskelig å få ting inn.
Du var fornøyd bare det ble en vaffel.
Det er ingen regel på hvor tjukk en vaffel skal være.
-Ikke i dette programmet. -Jeg jobbet med noe 3D-print-aktig.
Så jeg fikk en tynn... Hvordan kan vaffelen bli større enn selve jernet?
Vi får se.
-Orker du flere? -I hvert fall to til.
Det er perfekt. Thomas og Ole Henry, bon appétit.
Er det en smart måte å gjøre dette på?
Det kan det ikke være.
Kan jeg få den?
Det er et hull der, Olli.
Kom det noe?
Oi.
Tenk, tenk, tenk. Jeg skulle hatt en fløyte eller noe.
Ok.
Hvetemel. Sånn.
Få det så... Sånn.
Den blir jo kjempefin.
Herregud, så fin. Den blir dødsfin.
Ja.
Etterpå skal jeg lime det sammen.
Den er jo egentlig helt nydelig. Se, da!
Da er det sveising og sette det sammen til en stor vaffel.
Sveis.
Wow.
Ja.
Du skal være glad for at du ikke blir bedømt på appetittvekkende fremferd.
For det var det ikke.
Men jeg har aldri sett noen så glad mens det renner nedover kjaken.
-For et lykkelig menneske. -Du sveiset sammen vafler.
Disse gode, gamle sveise... Jeg ordnet flere.
Den gode, gamle vaffelsveisemetoden.
Det var en stor vaffel, så bestillingen er absolutt levert.
-Det var flere vafler. -Men de var sveiset.
Til en enhet.
Samme som en oljeplattform. De blir jo satt sammen.
Og så blir det én oljeplattform.
Har historien lært meg at jeg ikke skal kverulere på dette her? Ja.
-For lite historie til å ha lært det. -Men jeg må...
Takvaffelstekernes Thomas Edison her!
-Ja. -Enig.
-Her var du god, Thomas. -Heldig.
Men det jeg er veldig fornøyd med: Den var god på smak også!
Skulle jeg hatt en grunnmur hjemme, så hadde jeg kommet til deg.
Den ene vaffelen, det er et måltid.
Et solid måltid.
-Den var god? Var den gjennomstekt? -Ja, den var god.
-Litt bløt i midten. -Det ble trolldeigaktig.
Skal jeg ta rekkefølgen? Ina, du er nederst, fortsatt.
Pernille, nest nederst.
Så er det Henrik.
Så er det to på topp. De har løst det forskjellig.
En i bredde og en annen i høyde. Hvordan...
Jeg vil gi den som har gått ut over vaffelens rammer fem poeng, jeg.
Jeg gir det til deg, Ole Henry. Du har gått så langt utafor boksen.
-Men du får fire poeng, Thomas. -Tusen takk.
Her er poengene. Vi skal se hvordan vi ligger an totalt i dag.
Det har jevnet seg ut. Det er delt første her nå.
Det er håp for de aller fleste, vil jeg påstå.
Det er tid for sesongens aller første studiooppgave.
Opp på scenen med dere!
Det skal bygges tårn her på scenen, og det skal gjøres i blinde.
Foran dere, gjeng, står det fem kasser med forskjellig innhold.
Dere skal en etter en velge hver deres kasse.
Så får dere to minutter til å bygge det høyeste tårnet
med innholdet i kassen. Kassene har selvfølgelig fått navn.
Og navnene er de forskjellige spicene i Spice Girls.
-Oi. -Ja.
Du kan få begynne, Henrik. Hvilken Spice Girls velger du?
Jeg går ikke for Sporty Spice.
-Du går for... -Jeg går ikke for Sporty Spice!
Det orker jeg ikke.
-Lazy Spice, da. -Lazy Spice?
-Det er ikke en. -Hva heter de igjen, da?
-Du husker bare Sporty. -Dama til Beckham. Victoria Beckham.
-Posh Spice. Det kler skoene mine. -Du kan få bli med her.
Nå står du rett foran bordet. Her er kassa di.
Ina, hvilken Spice Girls velger du?
Da tar jeg Sporty Spice.
-Du kan få bli med bort her. -Herregud.
Sånn. Nå er du foran kassa di.
Pernille, hvilken velger du?
-Skal jeg gå for Scary, eller? -Scary Spice.
Det er greit. Her er jeg. Bli med her.
-Dette syns jeg er ubehagelig. -Men her er jeg, og der er kassa.
Der er kassa!
Se der, ja.
Thomas, hvilken velger du?
Da går jeg for Baby Spice, i håp om at de har tenkt sånn:
"Baby, da velger vi enkle løsninger for barn."
Vi får se. Du kan ta hendene fram.
Her er kassen din. Du kan kjenne oppi hvis du vil.
Ole Henry, da er det én igjen: Ginger Spice.
Her er du framme ved kassa.
Og bordet er her.
-Å, hallo. -All right.
-Hvor bygger vi? -På venstre side av kassa.
Dere har to minutter. Tiden begynner...
Unnskyld, jeg syns... Å, ja. Det går an å rulle!
Jeg ruller. Det høres ut som at du har fått noe mye lettere.
La, la, la!
-Det er ikke så hemmelig, Ina. -Jeg syns dette er litt urettferdig.
-Jeg tror ikke det, Pernille. -Det går jo ikke!
Ok...
Unnskyld meg. Å, det er ting under.
-Det er ting. -Nei, vet du hva?
Helvete!
-Nå er vi så jækla i gang. -Det er jo bare...
-Dette er jo helt umulig, Olli. -Er det umulig?
-Jeg er glad for at jeg valgte Scary. -Ja, fint.
-Vær så snill... -Hvor er det hen?
-Hvor er tårnet mitt? -Det er...
Hvor er tårnet?
Det er borte. Nei!
Syv sekunder igjen.
Fem, fire, tre, to, én...
Ok. Da kan dere ta av.
Oi, oi, oi.
Nei!
Fy! Det...
Jeg går over, så tar vi oppsummeringen på plassene.
Altså...
Ja.
-Det var en fin oppgave å se på. -Tusen takk.
Kan du bekrefte det mitt knivskarpe blikk så når det gjaldt høyder her?
Vi kan begynne nederst. Hvem av dere var det, da?
Nei da, det var Ina. Du var helt soleklart nederst, med ett poeng.
Hun var den eneste som fikk byggeklosser.
Men jeg fikk de minste jeg noensinne har kjent!
Jeg vet det.
Så to poeng. Det går til deg, Ole Henry.
Appelsinene. Kom seg ikke høyere.
Thomas, vedkubber. Jeg ga deg tre poeng.
Pernille. Vet ikke hva du hadde.
-Men jeg ga deg fire poeng. -Jeg hadde slim.
Og heldigvis to vedkubber som jeg kunne rulle i slim.
Men det klarte ikke å slå koppene til Henrik.
Fem poeng. Gratulerer. Det absolutt høyeste tårnet.
-Ja. -Da får vi poengene opp her.
Jeg skal ikke bli for kjepphøy, for jeg var heldig.
Vi skal se hvem som ble vinner i dagens program. Det er det viktigste.
Det ble deg, det.
Henrik Fladseth vinner dagens førsteplass.
Han fortsetter livet med det beste av det beste av tilbehør.
Kom opp og ta imot premiene dine.
Hvem skulle trodd at allerede etter ett program i sesong 12,
så har vi lært dere at en øse er et bedre redskap enn en peisblåser
når man skal lage vafler? Vi er tilbake neste gang.
Hvis du likte dagens program, da kommer du til å elske det neste.
-Vi ses. -Ha det!
Yes!
Tekst: Sunniva S. Olsen LinQ Media Group