Tekster: Karl Wagner Dansk Video Tekst
Uden hænder!
Den holder!
Hvor bliver den dejlig!
Hold da kæft.
Godaften og hjertelig velkommen til Stormester.
Imponadetapperiet, hvor flaskerne indeholder fantasi med brus.
Alle jeres, men især min tørst på snurrige løsninger, skal læskes nu.
Brygmestrene hedder igen: Martin Johannes Larsen.
Eva Jin.
Sebastian Klein.
Julie Rudbæk.
Og Simon Jul.
Der sidder han såmænd. Min dejlige assistent.
Assistenternes assistent, Mark Le Fêvre.
Le Fêvre er jo fransk og betyder muldvarpeelsker.
— Ej. — Er der noget nyt at berette?
En lille smule. Jeg har jo et ret stort ansvar her på programmet.
Ja, dine opgaver passer til dine evner.
Præcis.
Jeg har fået lavet ...
... sådan en lille frækkert.
Jeg står for sikkerheden derhjemme.
Det ved I ikke om stormesteren.
Du er lidt ... laissez faire omkring dine værdigenstande.
Det er slut nu. Det hele er blevet opdateret.
Der er nu nøgler til samtlige vinduer og døre.
Hvis man skal have fat i dine ting, skal man slå mig ihjel.
Jeg har ikke 100% gennemtænkt det ...
Men i hvert fald ... Lad os komme i gang med showet.
Hvem sætter en præmie på spil i aften?
— Du har medbragt noget, Julie. — Ja, vi var lidt over i den genre.
Jeg har taget et værdipapir med.
Fordi at jeg ...
Jeg har det med at skrive mine koder ned på et stykke papir.
Jeg har det papir hængende med samtlige koder i mit skab derhjemme.
Du skal måske ikke afsløre, hvor det hænger.
Det går virkelig galt nu, Julie.
— Hvad er der koder til? — Alt. Facebook, Instagram, Netbank.
Netbank. Dér bliver det interessant.
Der er særlig motivation for Julie Rudbæk i aftenens program.
Hvor lægger vi ud?
Der går rygter om, at det her program er statsfinansieret med kunststøtte.
Det er ikke tilfældet.
Lad os starte med at se deltagerne lege med toastbrød og brødrister.
Åhr, jo! Jeg husker svagt.
Rister du brød?
— Toastbrød. — Toast.
— Det ser hyggeligt ud.
En lille opgave.
Den er varm.
"Få et stykke toastbrød i brødristeren fra længst afstand."
— "Du har eneansvaret for ..." — Eneansvaret? Hold da op.
"For at brødet ender i brødristeren."
— Du må ikke hjælpe? — "Længst afstand ..."
"Fra dig til brødristeren, når brødet lander i brødristeren, vinder."
"Vinder."
— "Du har 20 minutter." — "Tiden starter nu."
— Brødet skal bare i? — Fra længst mulig afstand.
Jeg kan jo starte med at kaste den i her.
Sådan. Det var så ét forsøg.
Jeg har en loyal, men også letpåvirkelig assistent.
Derfor har jeg tilføjet ordet eneansvar i opgaven.
Når det er sagt, hvem skal forsøge sig først med toast og brødrister?
Hvis man kender programmet, så ved man —
— at det er altid dejligt, når der er de her små, kreative løsninger.
Jeg vil da håbe, at vi også ser det, men vi starter hos Martin ...
... der går med løsningen at bare tyre brød efter en brødrister.
Nu kommer det.
Skal vi lige gå udenfor og mærke vinden?
Vi skal lave en tragt. Det her bliver godt.
Yes. Det skal nok blive godt.
Det var ikke så godt.
Vi sadler om.
Det er okay.
Så tager vi en tur til.
Kunne du hjælpe med at rette den i?
Bare lige kant den i.
Vi prøver igen. Kommer dér.
Ja!
I fodboldens verden kalder man det stolpe ind.
Den rammer et sidebord. Du er ikke i nærheden af brødristeren.
Nej, og det er jo lidt noget pis nu med det ene ord "ene".
Men jeg gør det, fordi jeg er jo gammel danmarksmester i badminton.
Nå, okay.
— Det var flot, Martin. — Jeg tænker kun på en god clear.
— Danmarksmester? — Ja, men ikke i den bedste række.
Det var spændende at se en voksen mand tyre toastbrød efter en toaster.
Jeg ved jo, hvor svært det er fra en halv meters afstand.
Så det fortjener point. Det er en meget svær disciplin.
Jeg synes, det er en stor præstation.
Jeg ville blive mere og mere hidsig og til sidst tyre ting.
Eller prøve at kaste brødristeren ned over brødet.
Det var et studie i zen og selvbeherskelse.
Der er tydeligvis tale om en professionel sportsmand.
Stor inspiration, Martin.
Men du brugte Mark, så det gælder ikke.
Derfor siger jeg det med badminton. Så kunne man måske godt få tre point?
Jeg havde godkendt din løsning, hvis du havde bygget en sliske.
Men du har ret. Du bruger Mark. Du er ikke eneansvarlig.
Jeg er bange for, at i aftenens første opgave er du diskvalificeret.
— Kan nogen gøre det bedre? — Vi skal videre til Simon.
— Kan du gætte, hvor jeg skal hen? — Nej, fortæl.
Jeg skal i skuret.
Mark ved ikke, at jeg er en af de få —
— der har deltaget i toastnedsænkning på afstand.
Hvad skal der ske?
Jeg vil bruge lampen som nedsænkningspunkt.
Så taper jeg den fast og laver to ankre ned i bordet.
Så laver jeg en snor, går ud i haven og sænker brødet ned i brødristeren.
— Jeg er ikke sikker på, jeg forstår. — Det behøves du heller ikke.
Er den I?
— Den er i. — Jeg stopper her.
— Perfekt. — Jeg kan ikke komme længere væk.
Jeg satser på, at det er en god tredjeplads.
Det er smart. En god løsning.
Jeg siger jo også: "Jeg har gjort det mange gange før."
Det føles jo, som om vi forkæles med mesterskabsdeltagere.
Det er DM i toastnedsækning, du har kvalificeret dig til, ikke?
Ja, vi starter normalt på 15 meter.
Hvorfor går du ikke bare længere væk?
Lige præcis den røde snor der ...
... var der ikke særlig meget mere af.
Og alle ved jo, at hvis man laver en kombinationsnedsænkningsline ...
Det kan du ikke gøre. Det er sindssygt.
— Du kan ikke blande dem. — Han ved det.
Nu ved du det.
Også for at det milliardcommunity, som nedsænker toast i hele verden ...
At jeg ikke får dem på nakken over —
— at have stillet dem i dårligt lys. Der har været mange heftige sager.
Du gik efter en tredjeplads. Du er garanteret en fjerdeplads.
Og spørgsmålet er: Hvem skal han slå?
Vi skal videre til Julie. Ambitionerne er store.
— Jeg ved ikke, om det er godkendt. — Jeg arbejder med helt andre regler.
Kan man ikke lave en udløser?
Se. Nu burde det her brænde ind og cutte den her over.
Jeg tænder den, og så stikker jeg af. Så løber jeg ud i Bernstorffsparken.
Det er ene og alene mit ansvar, så du skal ikke blive bange —
— eller begynde at redde det, eller gøre noget dumt, når jeg er væk.
Kan vi aftale det?
Jeg tænder nu.
Vi ses!
Ej ...! Hvor er det ærgerligt.
Den skulle have været halvt inde fra start af.
Jeg skulle have været på det kursus.
Vi behøver ikke engang at påkalde regelbogen.
Jeg forlanger, at to hjørner af brødet er nede i toasteren.
— Mark, hvem er den næste? — Vi skal til ...
Åh, er det mig? Ja, okay.
Vi skal se Eva besvare spørgsmålet: Hvad er et stykke toastbrød egentlig?
Den man kan tygge lidt på.
— Hvad nu? — Vi kan gøre alt muligt med brødet.
— Der står jo ikke et helt toastbrød. — Der står bare "et stykke".
Ramte det?
Der er et lille brødmolekyle.
Dér! Ja!
Nå, det var faktisk meget godt.
Yes! Det var godt, ikke?
Det var ikke, hvad jeg havde forventet.
Nej, præcis. Genialt. Intet mindre.
Jeg ved ikke, om du regner med at slippe af sted med det her.
Jeg har lavet en regel, som siger to hjørner af toastbrødet.
Men det er, hvis man forsøger med en skive.
Så må jeg lige gennemgå reglerne.
Et stykke er en løsrevet del af en større helhed.
Jeg har bare skrevet, det skulle være et stykke toastbrød.
Det kan være et stykke af en skive, og dermed et molekyle.
Hvad jeg taler mig frem til er ...
Hvad tænker du?
— Du har fundet en løsning ... — Der er genial.
— Jeg må godkende din løsning. — Yay!
— Hvor langt væk er Eva? — 6,85 meter.
Ej, hvor er det godt!
Vi mangler stadig en deltager. Hvad har Sebastian ...
Nu bliver det rigtig spændende.
Nogen umiddelbare planer?
Ja. Jeg skal ikke kaste.
Jeg skal bruge noget fiskesnøre.
Og så skal jeg bruge et allerhelvedes højt sted.
Ja, ja. Se nu der. Der er i hvert fald et tårn.
Men der står også den der.
— Brandbilen? Tror du, man må det? — Jeg spørger lige.
— Det er dét, vi gør. — Må du gerne?
God tur, Sebastian.
I'm the king of the world!
Okay, den kommer nu.
Det var tæt på!
Ja!
Sådan! Fantastisk!
Skidegodt.
Nu skal vi ikke have noget med noget disk, vel?
Nej, det var en stor bedrift. Det er jo snedigt at gøre det i højden.
— Skulle man ikke gøre det selv? — Der kommer ikke et men?
Det er fremragende teamwork og kræver en dygtig holdkaptajn.
Kranføreren, dig og Mark løser hver jeres opgave.
Hvordan vil du sige, at du koordinerer holdindsatsen her?
Koordinerer? Jeg får ...
Du skal ikke ødelægge den her.
Jeg får en kranbil hejst ... Mark.
Den var 30 meter oppe i luften, mand!
Sebastian, hører jeg dig tage hele æren for det her?
Ja.
Det er meget klogt af dig, for så er du ikke diskvalificeret.
Jeg lokker ikke folk i fælder. Det var en holdindsats.
Det kræver et arrogant røvhul at sige: "Det hele var mig."
Du har valgt at være det røvhul, så jeg godkender din løsning.
Du smigrer.
Så jeg vil bare vide: Hvor langt væk er Sebastian?
Vi kan lige starte med at give nul point til både Julie og Martin.
Der er tre point til Eva —
— fire point til Simon og fem point til Sebastian.
Du får et stykke brød ned i en brødrister —
— fra over 30 meters højde.
Hold da kæft.
Lad være med at se så sur ud, Simon.
Mark, hvad skal vi nu?
Vi skal videre.
Men ikke til noget rart. Vi skal høre på nogle rigtig trælse lyde.
Mark, du er en dårlig assistent.
— Hej, Simon. — Hvad så, pissemyre?
Det var træls.
— Kan du høre mig? — Ja.
— Skal jeg lave en høj lyd? — Så er vi hjemme hos dig.
— Ja. Velkommen til.
— Men det ... ah! — Ja.
— "Lav den mest forfærdelige lyd." — "Du har 20 minutter."
"Den lyd, som stormesteren synes mindst om ..."
— "Vinder." — "Tiden starter nu."
"Lav den mest forfærdelige lyd."
Som min salige bedstemor sagde: Er man ligeglad, er man aldrig glad.
Hvordan ved man, hvad man kan lide, hvis man aldrig har hørt det?
Vurderingen er strengt subjektiv. Det er en lyd, jeg ikke kan lide.
Den mest forfærdelige lyd i mine ører.
Det kan lyde masochistisk —
— men lad os kaste os ud i det. Giv mig lyde, jeg slet ikke kan lide.
Vi starter med Simon og Sebastians lyd.
Har man irriterende naboer —
— skal man åbne vinduet og skrue helt op på fjernsynet.
Her er lidt forskellige power tools.
Er der lyde, du synes er forfærdelige?
Det kan lave lyde, og hvis man finder noget at gøre det op ad ...
Flamingo mod flamingo er virkelig træls.
Rimelig irriterende lyd.
Bare den der lyd.
Der var noget der.
Havde vi ikke et blomkål?
Ah!
Uh, hvor er det åndssvagt! Lorteprogram.
Kender du stedet på din krop —
— som ligger lige imellem brugt mad—hullet og børnefabrikken?
Det kan jeg ikke lide.
Shit, mand. Vi har fundet en vinder.
Øj! Fuck mig, mand.
Det kan ikke blive meget bedre.
Nu har vi lyden.
Jeg troede, jeg skulle blive ved i 17 minutter.
— Nej, nej. — Okay. Fuck.
Jeg ved ikke, om du og jeg genetisk deler materiale, Simon.
Men bare nogen nævner flamingo, så får jeg gåsehud.
Og blomkål mod flamingo. Jeg har det fysisk hårdt med at lytte til det.
Det havde jeg også.
Sebastian, spatel mod tallerken er en af de væmmeligste ting, jeg har hørt.
Det var lidt sjovt. Den lød ikke så slemt, da vi gjorde det —
— som håndsaven gjorde.
Du låser den på power tool mod tallerken.
Og det er i højere grad en irriterende lyd.
Der må jeg lige ... Jeg kan ikke lide at være uenig med stormesteren —
— men "låser den" ligger ikke i opgaven.
Jeg vil appellere til, at stormesteren læser opgaven igen ...
Opgaven lyder: "Lav den mest forfærdelige lyd."
Mark skulle spørge: "Går vi med den?" Du vælger power tool mod tallerken.
Det må jeg jo så acceptere, men det er under protest.
Vi mangler guddødemig tre lyde, jeg ikke vil bryde mig om.
Vi skal til dig, Eva. Og ligesom jeg selv ...
Ingen løn er en smerte, du åbenbart også kender til.
Hvad fanden kan Lasse ikke lide? Når der ikke er penge på kontoen.
Det er ydmygende. Især hvis køen er lang.
— Har du prøvet det? — Ja. Det har jeg.
Så skal jeg bede om 45.
Det blev desværre afvist.
— Okay. — Der er ikke penge nok på kortet.
Ja ...
Jeg er da vokset op med relativt sparsomme midler.
Jeg er vant til, at man spørger ved skranken: "Er der gået penge ind?"
Så siger damen: "Der er 46 kr." "Giv mig de 40."
Det forstår jeg ikke helt, Lasse.
Det er en lang vej frem. Jeg skal jo finde lyden ubehagelig.
Men jeg har ikke så meget erfaring med det der.
Når jeg står i den situation, siger jeg: "Lad os prøve et andet kort."
Men nu er du jo endnu mere kendt.
Tænk at stå der som kendt person og blive afvist.
Der står en sladderkælling derovre. Så skal hun lige:
"Hej, Ekstra Bladet. Jeg har en forside til jer."
Mark, hvor skal vi hen?
Vi skal til dig, Julie, som jeg går ud fra misforstår opgaven.
— Hvad for noget? — Der skal laves en forfærdelig lyd.
Du vælger i stedet at give chancen til en ekstrem dygtig tv—vært —
— der langt om længe får lov til at folde sig ud.
Præcis. Så ikke misforstået. Eller hvad? Lad os se.
"Den lyd, som stormesteren synes mindst om, vinder."
Det kunne være lyden af dig, der blev stormester. Hvordan ville det lyde?
Kunne du godt tænke dig at være stormester?
Er du klar? Lyden kommer her.
Godaften, mine damer og herrer, og velkommen til Stormester.
Efter nøje overvejelser er jeg blevet udvalgt til den perfekte stormester.
Mit navn er naturligvis Mark Le Fêvre.
Ved min side har jeg min lille assistent, Lasse Rimmer.
Den må gøre ondt, Lasse.
Den gør lidt ondt, ikke?
Hvis man i ti år har trænet for at blive astronauten Andreas Mogensen —
— og ens knægt kommer løbende og siger: "Jeg er også astronaut!" —
— så siger man: "Ja, du er nemlig."
Lyden er mere rar for Mark, end den er ubehagelig for mig.
Det må da være dit værste mareridt.
Som hvis dronning Margrethe kommer ind i tronsalen —
— og en fra hoffet har sat sig op på tronen?
Sådan fungerer tingene jo ikke. Titlen følger ikke med møblet.
Det er noget, man er født til.
Vi mangler én forfærdelig lyd.
Martin, du har ladet dig pierce i håb om fem point.
Du er en mand, der er klar til at gå smertens vej.
Yesper.
Hvad kan han ikke lide? Hvad hader Lasse?
— Uretfærdighed i verden. — Kedeligt. Ikke det.
Jeg kunne kaste noget op, jeg allerede har spist i dag.
Knogler, der brækker, er også ubehageligt.
Jeg tænker, at vi går ind til dig.
— Og så må du brække mit skinneben. — Skal du ikke bruge det?
Ahhh!
— Det står lige til ... — Brug benet! Kom.
Ej, Mark, for fanden! Ej!
Igen! Gør det igen!
Av!
For helvede, Mark.
Kom. Av! Der var den.
Det hænger. Kan du se det?
Hvor meget tager man andres smerte ind? Og hvor overbevisende ...
Men det der lød ikke som vold.
Det var faktisk meget kærligt derinde.
Det lød som en onsdag aften efter badminton.
Jeg skal ikke sige, at du er en uoverbevisende skuespiller.
— Nej, det skal du faktisk ikke sige. — Så i stedet vil jeg bare sige:
Så ondt gjorde det ikke på mig at høre dig få "brækket benet".
Måske hvis han havde gjort det med et blomkål?
Lad mig dele nogle point ud. Jeg har lidt taget pejling af —
— hvor mange ufrivillige grimasser, jeg lavede, da jeg hørte lydene.
Jeg smiler over at høre, at du drømmer om at overtage mit job.
Så ét point, Julie.
Eva, to point til dig, tre point til Martin.
Så er vi hos de to første. Fem point til Simon, fire til Sebastian.
Den næste opgave er egentlig lidt en overraskelse.
Har man set på deltagerne og tænkt, at Sebastian ser lidt svedt ud —
— så skulle det gerne give mening lige om lidt.
Hej, Mark.
Mark. Øj!
Skal jeg bare sætte mig? Tak.
Hvad skal vi finde på?
Der er en opgave.
What?
En festligt farvet ting.
Hvad søren?
"Gem det mest uventede kostume under dit tøj."
"Til studieoptagelserne af Program 3."
Uventede kostume?
"Hvis dit kostume bliver opdaget, inden opgaven vises ..."
"Er du diskvalificeret."
Okay.
"Mest uventede kostume gemt under dit tøj vinder."
"Du har indtil studieoptagelserne. Og tiden ..."
"Starter nu."
— Har du byttet rundt? — Hvad?
Jeg blev bare i tvivl om, om du havde byttet om på ...
Nej, ikke noget.
Når opgavens kriterie er det mest uventede kostume —
— så skriver jeg også lige ned: Hvad ville jeg egentlig forvente?
Så her har jeg en kuvert —
— med de tre kostumer, som jeg ville tænke var de mest oplagte.
Uh ...!
Nej ...!
Mark, hvem skal vi først se?
Jeg har glædet mig. Vi starter hos dig, Julie.
— Så nu skal jeg bare tage tøjet af? — Yes!
— Jeg har bare ikke så meget lyst. — Det er TV 2.
Jo, jeg har lyst. Og specielt for Mark.
Jeg har rigtig meget lyst til at smide tøjet for Mark i dag.
Fordi det på en måde også er lidt en hyldest ...
Gud, hvor er du irriterende.
... til den kære Mark.
Måske kan du genkende det, når jeg kaster mig herop.
Når jeg ser dig, tænker jeg ikke: Det er Mark.
Det er Mark til hans 31—års fødselsdag.
— Hvem skal afsløre sit kostume nu? — Det skal du, Simon.
Så skal jeg bede Lasse om enten at lukke øjnene eller tage brillerne af.
Det tager lige et par sekunder. Mine assistenter skal også hjælpe.
What? Har du assistenter, der hjælper dig med af— og påklædning?
Altid. Det ved du også godt.
Det er 100% noget, publikum ikke havde ventet.
Jeg tæller ned fra tre. Så må du åbne øjnene.
Tre, to, en, nu!
Det her er Marianne Soltyr.
Hun rider solen så hårdt, at den går ned hver dag.
Hun gør den også så glad, at den står op igen.
— Du er virkelig lækker. — Du er smuk.
Du skal lige tørre dig om munden, Sebastian.
Du er simpelthen gået all—in.
Jeg ved ikke, hvordan du har det med, at efter udfordringen siger jeg ikke:
"Nu må I godt klæde om til jeres vanlige tøj igen."
Jeg vil forklare om forberedelserne. Ved du, hvor hjernedødt det er —
— at gå i korset med sine kønsorganer proppet om bag ved ...
— Glem aldrig navnet. — Marianne Soltyr.
Tak.
— Mark ... — Du kan lige så godt lære tegnet.
— Skal vi se et uventet kostume mere? — Fra skønne Marianne til skønne Eva.
Åh, ja. Jeg sidder jo her i en stol.
Og jeg vil nu lade transformationen begynde ...
... til selveste ...
... mr. Lasse Rimmer!
— Nå, hvad siger I så? — Med vaskebræt og det hele.
Hvad siger du?
Du har en forestilling om, at jeg skjuler en sixpack —
— og en ambition om at være den der mandestripper, der siger:
"Naboerne har ringet efter politiet. Nogen her er ulovligt uartige."
Det er ikke min overkrop. Det kan jeg garantere dig 100%.
Jeg troede, det var Evas.
Tak for det. Hvem er den næste, vi skal se?
Sebastian, lad os se, hvad du gemmer på.
Ja ...
En lille smule skuffet nu.
Jeg har ... Og så tager vi ... Der er lidt mere stil.
Nogle tænker: Det har vi da set før et sted.
— Hold da kæft. — Velklædt.
Det er da ikke noget.
Jeg fornemmer, I kan mærke, at der er stil over det.
I tænker: Det er da bekendt. Men der mangler ligesom ...
... kronen på værket.
Selv om det er knap så overraskende, så er vi altså ude i ...
Så jeg vil godt sige: Velkommen til Stormester.
Så det er ... Det var mig hele tiden.
Det der er mit ansigt, bare 20% større.
Og jeg har i forvejen et kæmpestort hoved.
Hold nu kæft. Vi mangler én.
Ja, den blonde rosin i pølseenden ... Martin.
Hvad sagde du i starten?
Det kan jeg dårligt huske nu. Hvilket kostume har du på?
Det er på tide, at vi får vores udenlandske fans med på legen.
Kamera 1.
Good evening, Europe.
And USA.
Canada. And Wales.
Now you can finally understand what's going on in here.
Så please, Lasse, would you read the task in English?
— Please. — Jeg finder lige opgaven frem.
Den lyder: "Hide the most unexpected costume underneath your clothes —
— for the studio recordings of Program 3 of this season."
"Most unexpected costume will win."
Exactly. And now you will not understand nothing at all.
So ...
Det gode gamle ... Jeg har ...
Det er sindssygt uventet, fordi kostumebladet Costume ...
Costume. Okay.
Det er så vildt at finde ud af, og det er sygt uventet for mig —
— at jeg er på forsiden og har været gravid i 19 dage.
Hello again.
Find out at ... yes.
Jeg søger det mest uventede kostume. Mark, vil du lige kigge på —
— hvad jeg på forhånd havde forventet kunne være oplagte idéer?
Ja. På en tredjeplads var superhelt.
På andenpladsen gættede du på, at nogen ville komme i nøgendragt.
Og den, du vil være mindst overrasket over, er:
"At nogen klæder sig ud som stormesteren eller mig."
— Ah ...! — Pis!
Nu har jeg siddet og kampsvedt i det her!
Pointene skal uddeles. Hvem har det mest uventede kostume?
Sebastian, jeg havde ventet, at nogen ville klæde sig ud som mig.
Det giver ét point. Eva og Julie faldt også fælden.
Den, som mest uventet har klædt sig ud som en af os —
— må være Julie Rudbæk, som har skaffet dit eget tøj.
Hyggetøjet. Det er jo ikke, som vi kender Mark.
Eva havner på en fjerdeplads med to point, Julie får tre.
Det er overraskende at have et Costume under sit tøj.
Men ikke helt så overraskende som Marianne Soltyr i korset.
Fire point til Martin, og fem til Simon Jul.
Simon Jul har gennemført programmet indtil nu på én indånding.
Derfor skal vi videre til den næste opgave.
Vi hopper videre til en irriterende en af slagsen.
Nej ...!
Bordskånere.
Hej.
— Jeg åbner. — Åh, den er lang.
"Byg det flotteste hus af ølbrikker på dette bord."
Dette bord. Med ... brikker.
"Mens du bygger, skal du ringe på dørklokken."
"Du skal ringe på dørklokken efter præcis ét minut."
Er den udenfor? Der er ingen dørklokke her.
Meget mærkelig opgave.
"Derefter skal ringe du på 58 sekunder senere."
"Derefter 56 sekunder, 54 sekunder og så videre."
— "Laver du mere end to fejl ..." — "Bliver du diskvalificeret."
Så skal jeg vide, hvor lang tid det tager at løbe derud.
— Hold da kæft. — "Flotteste hus vinder."
"Tiden slutter, når du trykker på dørklokken for sidste gang."
Den skal jeg lige have igen.
Okay ...
— "Tiden ..." — "Starter nu."
Nogle opgaver er relativt enkle. For andre er regelsættet kompliceret.
Mark, hvordan kommer det her i praksis til at foregå?
Der skal ringes på dørklokken efter ét minut, derefter 58 sekunder —
— 56 sekunder og så videre.
Og man skal bygge et hus af ølbrikker på bordet.
Ølbrikhuset skal bygges på bordet, der er foran dig.
Det er på bordet, at man bygger huset af ølbrikker?
— Byggeriet skal foregå på bordet. — På bordet?
Ja, det burde ikke være svært at forstå.
— Martin ... — Jeg vidste, den ville komme nu.
"Byg det flotteste hus af ølbrikker på dette bord."
Fire, tre, to, en ...
— Hvad siger du til det? — Super.
Det er ærgerligt, hvis det vælter nu. Hvor lang tid har jeg?
Fem sekunder.
Tre, to, en ...
Det var da også på falderebet. Vi prøver igen.
— Tre, to, en ... — On the spot.
Jeg kan godt lide, at man også tager nogle drastiske valg lige pludselig.
Fem sekunder. En ...
Jeg synes, jeg er ved at ramme noget.
En ...
— Nu giver det pludselig mening. — Seks ...
Pis!
Tre ... En ...
Ja, ja.
Jeg er sgu lidt i tvivl om, om det kan blive flottere.
— Det er jo bygget på dyr. — Hvor er det bygget?
På dyr. Erling og Marianne.
— Det er det. — Står der noget om ...?
"Byg det flotteste hus af ølbrikker på dette bord."
Det værste er, at jeg slår i bordet til at starte med.
— Det er ydmygende, ikke? — Det er så overlegent gjort.
Før du ombestemmer dig og bygger på zebraens ryg, siger du:
"Jeg kan godt lide, at man træffer drastiske beslutninger."
Det er en kreativ fortolkning. Det skal der være plads til.
— Hvad er et bord? — Og hvor stopper det i princippet?
— Nej. — Der er ikke noget at redde.
Ølbrikhuset skulle bygges på bordet, og du bygger det på zebraryg.
— Desværre nul point. — Det var forkert.
Jeg vil gerne se, om der ikke er nogle deltagere —
— som overholder alle reglerne og bygger et flot hus af ølbrikker.
— Videre til Sebastian og Simon. — Åh, nej.
— Vi laver et højhus. — Gider du at sige ti, når det er?
Ti sekunder.
Ja, tak.
Der trykkes.
Ja, se nu bare der.
Fire ...
— Jeg kommer ind i en rytme. — Bjarke Ingels tænker: Fuck, mand!
Fem ...
— 12. — Ti sekunder.
Så lægger vi verandaen derud. Yderkonstruktionen op at stå her.
Ti sekunder.
Fuck.
Nu skal jeg tænke mig om.
15 ...
Sådan.
Vi er jo ude i et hus, som er sat i trekanter.
Heroppe bor en masse mennesker. Her er annekset til au pair—pigen.
— Det kommer i moduler. — Hvad er energimærkningen på huset?
Laver man et akvaponisk system, så bliver det plus.
Det var satans.
Det var to gode løsninger.
Man kan ikke sætte en finger på den arkitektur.
Jeg er fuldstændig enig.
Hvordan var det at skulle løse to opgaver simultant, eller på skift?
Jeg kunne ikke få ringeklokken af eller flytte bordet.
Det må have været irriterende, at man ikke kunne tage ringeklokken af.
Ikke sandt, Mark?
Det ville jo kræve råstyrke at fjerne ringeklokken. Videre til Eva.
Vi skal først have løst dørklokke—problemet.
Vi skal lave et flot hus.
Nej! Der klikkede jeg.
— Der klikkede jeg! — Man skal jo ringe præcis.
Ja, den virker. Tror du, de andre er løbet frem og tilbage?
Ja, dumme som de er. Dumme og uvidende.
Nemt.
— Er der en stilart, du vil bygge i? — Ja, gotisk. Notre Dame.
Mange kirker er bygget med rundbuer. Men gotiske katedraler er ...
... bygget med spidsbuer.
— Bruger du lim? — Ja, en form for lim, tror jeg.
— Nej ...! — Det var en fejl mere.
Men alle mine planer ...
— For pokker da. — Godt tænkt, ikke?
Man lærer da lidt af at se dig bygge.
Ja, om gotiske katedraler og gotisk byggestil.
Du gennemskuer noget, som hverken Martin, Sebastian eller Simon gør.
At ringeklokken kan pilles af. Den er trådløs.
Derfor er der en kort lydmæssig forsinkelse.
Du gennemskuede, at der et lille smuthul i den her opgave.
Men du kommer ikke igennem det smuthul.
— Jeg er desværre nødt til at disk... — Nej, Lasse! Hvad med katedralen?
— Den smukke katedral? — Den blev jo ikke færdig.
Det er desværre to diskvalifikationer.
Vil det blive to personer på tavlen, eller kiler Julie Rudbæk sig ind?
Vi skal i hvert fald til dig, Julie. Eva, du får jo moslet dørklokken af.
Efterfølgende sidder den meget løst. Så løst, at ...
— Ryger den ned? — Den sad ikke lige så hårdt fast.
Mærker man, at den sidder løst, vil det være indlysende.
"Den er aftagelig. Den tager jeg med ind."
Medmindre man hedder Julie Rudbæk.
Jeg troede bare ...
Medmindre man er et ordentligt menneske. Sådan er reglerne.
Okay, så ... Du er startet. Fedt, Mark.
Nej, det her er noget lort.
— Forfra. — Ti sekunder.
Ej, den er seriøst faldet af.
Dørklokken faldt altså af.
— Den skal I få repareret. — Så den sidder ikke fast?
Ej, hvor er det irriterende med de her.
Den falder af! Det er verdens værste dørklokke.
Det er noget pis.
Ej, fuck nu af! Det er altså noget lort.
— Det er noget lort. — Hvad nu?
Det er dørklokken, Mark.
Det er lige gået op for mig, at jeg skal tage den med ind.
Hvor idiotisk!
Fem sekunder.
Nu kan jeg koncentrere mig om at bygge et tårn.
— Lidt at styrke dig på? — Tak, Mark.
Her er mit hus. Vi ses.
Det lykkedes.
Ja, det lykkedes da.
— Men hvilken byggestil var det? — Sådan lidt pyramide—inspireret.
— Det er ikke en katedral. Vel, Eva? — Nej, der er jo ingen spidsbuer.
Men jeg lykkedes, ikke? Trods alt.
Tre godkendte huse, Mark. Må jeg se dem side om side?
Det flotteste hus er et, som taler til min fantasi.
Pointfordelingen bliver som følger: Det mest fantasifulde hus —
— er stablet på benene af Simon Jul. Fem point til ham.
Julie Rudbæk scorer fire point for et hus, jeg også gerne vil bo i.
Norman Foster, alias Sebastian Klein, kan lide at bygge i højden.
Det taler ikke så meget til min fantasi. Tre point.
Hvad betyder det for den samlede stilling?
Det betyder bare, at Marianne er i front.
Men der mangler jo én opgave —
— som bliver løst i fuldt ornat af vores kostumerede deltagere.
Det foregår her på scenen lige nu.
Den allersidste opgave kommer til at udspille sig lige nu.
Spørgsmålet er: Mark, hvem skal have lov til at læse opgaven højt?
Jamen ...
Vil du holde æsken?
Der var du.
— Hold da op. — Åh!
Deltageren, der skal læse opgaven højt, bliver Marianne.
"Kære smukke Marianne."
"Hvor er du bare lexi og smuk og slank."
Og så er der en opgave, tra—la—la.
Der står: "Skriv følgende på din tavle:"
"En sej hobby, et sjovt dyr, en kendt begivenhed."
"Du har 30 sekunder."
Opgaven lyder: En sej hobby, et sjovt dyr og en kendt begivenhed.
— I har 30 sekunder. — Værsgo!
Det var altså en sej hobby, et sjovt dyr og en kendt begivenhed.
Ti sekunder tilbage.
Done.
Fire, tre, to, en ...
Stop med at skrive.
Der er jo en lille ekstra halløjsa.
Hvem får lov til at læse anden del af finaleopgaven højt?
— Julie, vil du læse højt? — Ja, jeg tør godt. Tak.
Er I klar?
"Posér som de ting, du har skrevet på din tavle."
"Du skal holde din posering hele runden."
"Du må ikke bevæge dig, sige lyde, eller på anden måde kommunikere."
"Du får et point for hver posering, stormesteren gætter korrekt."
— Yes. — Mark?
Det første, I skal posere som, er jo en sej hobby.
Er I klar til det? Og posér!
Nederen, mand!
Jeg ville vurdere, at den seje hobby —
— Martin forsøger at posere som er ...
Speed up, Lasse.
— Jeg tror, det er bordtennis. — Ja, det er da!
Det er det.
Med fare for at blive fordømt af en hel sportsgren ...
Kan det være sumobrydning? Nej.
— Hvad var det? — Det er kendama.
Det er sådan noget gadespil, hvis man er lidt ... street.
— Det er en træstav og en trækugle. — Lad det være!
Fint nok. Kendama.
— Lad mig nu lige tale ud. — Nej.
Kuglen fås i forskellige farver.
Man kan matche den til sit image.
Jeg har valgt en grøn kugle, for jeg er en positiv person.
Det sjove er faktisk, at det er et gammelt japansk børnelegetøj.
Sebastian, jeg er klar til at runde op eller ned fra kunstskøjteløb.
Det gjorde du ikke før, da jeg kunne stå stille.
Du må godt slippe din posering. Hvilken sej hobby poserede du som?
Nok ikke en, du kender. Det hedder fodbold.
Julie Rudbæk er i gang med at studere noget meget småt.
Muligvis igennem et forstørrelsesglas.
— Er det frimærkesamling? — Ja! Hvor er det godt gættet.
— Av, mine ben. Godt, Lasse. — Og endelig Simon Jul.
Kan det kaldes en sej hobby at være glad for at blive tatoveret?
Det er noget tatovering. Nej. Hvad er det?
Perledykker.
Holder vejret og finder perlen.
Lad os hoppe videre til næste posering, et sjovt dyr. Værsgo.
Vi starter ved Simon. Det er et dyr, der skjuler sig.
Det lille dyr har antenner.
— Kan det være en ørentvist? — Nej.
Nej, den har ... Jeg ombestemte mig. Hvad er det så for et dyr, Marianne?
— Det var en baggællet havsnegl. — Selvfølgelig var det en snegl.
Verdens giftigste maritime mollusk.
Julie er i gang med at lave en form for lille, nuttet hamster/marsvin.
— Det er et marsvin. — Det er rigtigt. Godt gættet!
Hvordan fanden kan han gætte det?
Det der er selvfølgelig ... Du må ikke bevæge dine vinger.
For det er en albatros. En fugl.
— Ha—ha! — Er det en grib?
Det er en latterfugl, Lasse.
— Nå, ja. Et sjovt dyr. — Det skulle jo være et sjovt dyr.
Eva Jin, det der er en ...
En forvirret gorilla.
— Nej. Det var en mammut, Lasse. — Nå, det var stødtænderne.
Og endelig kigger jeg på Martin Johannes Larsen.
— Du poserer som en sød, lille kat. — Det gør jeg nemlig, Lasse.
Den er god nok.
De stikker jo af fra feltet.
Endnu en gang er der point til Martin og Julie, som begge har to point.
Lad os hoppe videre til den tredje posering, en kendt begivenhed.
Værsgo at posere.
En kendt begivenhed.
Vi lægger ud med Martin Johannes Larsen —
— som har lavet de olympiske lege.
— Var det ikke ringene? — Det er da rigtigt igen!
Den er god nok.
Eva Jin ...
Det der er Lars Løkkes seneste valgnederlag.
— Har jeg ret? — Nej, det er nytår.
— Er det en lur? — Nytårsaften.
— Det der må være 2. Verdenskrig. — Endelig! Sådan dér.
Der er to muligheder. Julie Rudbæk poserer som ...
Jeg vil ikke have nogen reaktioner fra Julie.
Det er enten Brian Laudrup, der fejrer en ikonisk scoring —
— eller også erindrer Julie dengang, Burt Reynolds poserede for Playgirl.
— Så jeg går med Brian Laudrup. — Det er rigtigt!
— Det er eddermame godt lignet. — Og endelig ...
Der bliver sunget.
Der bliver ... Der er nogle, der er glade for kunst.
Det er en afgørende koncert. Du er en operasangerinde.
Det er den mindeværdige sopran, italiensk, tror jeg, Maria Callas —
— i sin mest imponerende præstation. En arie.
— Jeg var sgu da Copenhagen Pride. — Selvfølgelig var du det.
To af jer poserede så imponerende, at jeg gættede jer alle tre gange.
Det var Martin og Julie. Med maksimumpoint, tre hver —
— scorer I en sejr i finaleopgaven og får fem point hver.
Det betyder, at aftenens vinder er hvem?
Vinderen er en meget smuk person ved navn Marianne.
Ja, mand!
Jeg hørte engang noget fra en muldvarp —
— der ville vide, hvem der havde lavet pubæ på sit hoved.
Den sagde: "Tak for i aften."
Tekster: Karl Wagner Dansk Video Tekst