Rejs mig op!
- Kom nu, Mark! - Jeg var nået så langt.
Gud, jeg får røret op i numsen.
Av!
- Huba! - Jeg er meget taknemmelig.
Jeg vil godt være alene.
Godaften og velkommen til Stormester.
Hvem drømmer ikke om at sole sig i min kærlighed?
En af disse kan det blive. Kan det være Puk Elgård?
Eller Mathias Helt.
Måske Natasha Brock.
Carsten Eskelund.
Eller Tobias Dybvad.
Ved min side som altid -
- min trofaste assistent, Mark le Fêvre.
Det er, som om der er noget anderledes ved dig, Mark.
Jeg har haft en lidt dum oplevelse. Jeg har været ved en numerolog.
Ja ...
Jeg hedder stadig Mark le Fêvre.
Fordi hun foreslår i ramme alvor -
- at jeg skal skifte navn til Adolf le Fêvre.
Tak. Jeg synes også, det var upassende, så jeg sagde:
"Det vil jeg ikke betale for. Jeg vil bruge pengene på min hund, Goebbels."
Og sådan er det.
Kan du ikke lige oplyse os: Hvem har taget en præmie med?
- Puk Elgård har medbragt noget. - Jeg vil gerne vinde den tilbage.
Der er kun den i hele verden, tror jeg.
Jeg kalder den halvt hund, halvt menneske.
Vig bort! Vig bort!
- Har du lavet den? - Ja.
Den ene del er min hund, Alba, og den anden del er mig.
Begge dele kigger direkte ind i min sjæl.
Det var det mest unikke, jeg havde derhjemme.
Unik er ... dækkende.
Spørg Christian Bitz om det, for han har en, der ligner den.
Nu ved vi, hvad der venter ved målstregen. Hvad er første opgave?
Jeg kan forestille mig, den har bragt stor glæde for vores deltagere.
Men så sandelig også deres familier.
Der er jo intet ved opgaven, der kunne virke træls.
Hej, Lasse. Det er Mark.
Hallo ...?
Åh.
- En telefon. - Det er en gammel svend.
Skal vi lave telefonfis?
Nej ...!
"Ring til et ældre familiemedlem og få dem til at lægge på."
- "Hvis du stopper samtalen ..." - "Eller familiemedlemmet ..."
- "Mistænker dig ..." - "Bliver du diskvalificeret."
- "Hurtigste vinder." "Tiden starter med opkaldet."
- "Ring til et ældre familiemedlem." - "Få dem til at lægge på."
Ja, okay ...
En af deltagerne skal sætte en præmie på spil.
Her sætter I alle fem nære relationer på spil.
Hvem forsøger sig med den første opgave først?
Vi starter med at møde din meget søde mor, Natasha.
Vi skal også se Mathias Helt løse opgaven nærmest uden at gå i panik.
Nu ringer jeg op.
- Hej. - Hello.
- Der var du. - Her var jeg.
Hvad så ...
Har du snakket med ...
... om hvornår vi skulle ...
Lækkert. God kvalitet.
Hvorfor forsvinder du pludselig?
Jamen jeg ...
Hvis ikke du har tid, kan vi snakke på et andet tidspunkt.
Jeg har så meget tid til at snakke med dig.
Hallo? Øj ...
Du ringer bare senere. Den stopper hele tiden.
- Hov, er der noget med signalet? - Overhovedet ikke.
Jeg kan ikke høre dig.
(Synger)
Mark?
- Løb du bort? - Så er du væk igen.
- I'm sorry. - Jeg kan høre nu.
Mathias?
Mathias? Mathias?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Du ringer tilbage senere. Hej hej.
Nå, Mathias. Vi ses.
- Er hun ikke sød? - Megasød.
Jeg har virkelig dårlig samvittighed.
Jeres plan er at manipulere opkaldet -
- så det virker, som om forbindelsen er dårlig. Synger din mor?
Ja, det gør hun. Hun laver sin egen ventemelodi.
Og hver gang vi snakker i telefon, så siger hun: "Er jeg i fjernsynet?"
Mathias, du virker som en fyr, som ikke kan lide dårlig stemning.
Det er korrekt. Har det rigtig strengt med det.
Er jo vokset op i et hjem, hvor man ikke må lyve.
Det er den mest interessante samtale, jeg har haft med min bror.
Vi har aldrig snakket sammen i så lang tid.
Tak til Stormester for at bringe familien sammen.
Det er sgu da ... Jo, jo.
Mark, må jeg ikke bede om nogle tider?
Mathias, dit opkald varede i fem minutter og 42 sekunder.
Natasha, du får din mor til at lægge på efter tre minutter og 22 sekunder.
Det lyder som hurtige tider -
- men det føltes sateme ikke sådan.
Hvem er den næste?
Vi skal til dig, Tobias Dybvad. En lille servicemeddelelse:
Hvis man sidder derhjemme og ikke bryder sig om akavede samtaler -
- så er det her et glimrende tidspunkt at slukke fjernsynet.
- Det er fætter. - Hej, fætter.
Vi skal jo flytte, som du måske har hørt.
Det har jeg ikke hørt, men ...
Vi kunne godt bruge en hånd.
Hvornår?
I uge 42.
Tirsdag. I dagtimerne.
- Tirsdag den 17., ikke? - Jo.
Jeg tror, vi er i Jylland på det tidspunkt.
Det skal være den 17.? Det må ikke blive den 19.?
Jo, hvis du kunne den 19.
Ja.
Det tror jeg.
- Det er dejligt. - Ja, selvfølgelig. Fedt.
- Jamen skal vi ikke sige det? - Jo.
Så hils derhjemme.
Det skal jeg gøre.
Yes. Vi snakkes.
- Det gør vi. - Hej.
Du har tænkt: Hvilket ærinde vil folk hurtigst gerne snige sig uden om?
Lige præcis. Hvad ville jeg selv gøre? "Hallo?"
Siger han på et tidspunkt:
"Det vil jeg gerne hjælpe med, men jeg har fulgt din karriere."
"Har du råd til et flyttefirma?"
Nej, det er der ikke.
Vi snakkede længe om, hvor vi skal flytte hen.
"Lyngby Sø? Uh, der er nogen, der kan."
Fætter er lige blevet afsløret som et dejligt menneske.
Som nu kommer til at flytte for rigtig mange andre familiemedlemmer.
- Hvad blev tiden? - 6,17.
Det er fuldstændig korrekt.
Må jeg bryde ind her?
Det er meget tydeligt, at jeg er kommet i firkant med mennesker -
- som ringer alt for lidt til deres familiemedlemmer.
Når I endelig ringer, klynger de sig til hvert et lille halmstrå.
Ring da lidt oftere, mennesker.
Var der en deltager, som gik anderledes til opgaven?
Ja, vi skal til dig, Puk Elgård.
Har du en telefon? Må jeg låne den?
Hej, det er Puk. Hej, det er Puk.
Godt at høre fra dig. Hvordan går det?
Det går sådan set meget godt. Er der noget særligt?
Nej, jeg ville bare sige hej. Okay, må jeg ringe senere?
Det er okay. Så ringer jeg i eftermiddag. Det er godt. Hej.
Hej så længe.
Folk har pissetravlt for tiden.
Opgaven lyder, at man skal ringe til et ældre familiemedlem.
Man er sjældent glad for, at ens forældre er døde, men lige den dag -
- var jeg en lille smule ...
Lige dér tænkte jeg: De er sluppet billigt.
- Når du siger hej her, er du ældre? - Ja, på grund af delay.
Du ringer til dig selv. Det er jo en vanvittig tanke.
- Man må spille med de kort, man har. - Du skal da have syv point.
Det er jo sindssygt.
Du må have kedet dig i alle de "Go' morgen Danmark"-interviews.
Jeg kunne have en mere spændende samtale med mig selv.
Det var jo ikke mig, der måtte lægge på.
Men det var mig, der skulle lægge på. Så det var svært at holde balancen.
Vent lige lidt, Puk Elgård.
Reglen var, at hvis du selv stopper samtalen, bliver du diskvalificeret.
Det er typisk Lasse.
Minus syv!
- Bum! - Det må jeg nok sige.
Der gik man lige fra at være genial til at være gal.
Er du ikke bare vildt ked af, at dine forældre er døde lige nu?
Så havde du jo haft dem at ringe til.
Lad os lige få den rundet af med Carsten Eskelund.
Umiddelbart tænker jeg min onkel Torben.
Hvis en telefonsælger ringede til ham, så ville han lægge på hurtigt.
Hvilket blad ville onkel Torben ikke have?
"Vi med et eller andet" er en god titel.
Jeg skal jo lave min stemme om.
"Hvad så ..." Jeg kunne også bare råbe.
"Hej, onkel Torben ..." Nej, jeg skal jo ikke sige onkel Torben.
Goddag, du taler med Preben fra "Vi med nyresten".
En nyudgivelse, som forsøger at vinde fodfæste på det danske marked.
Et splinternyt magasin ...
Det gik stærkt.
Onkel Torben gider ikke så meget fis.
Du får otte point.
Men du må ikke udgive dig for at være en anden, så du får minus otte point.
Stod det i opgaven? Det håber jeg godt nok ikke.
- Ingen regler er brudt. - Jeg har ikke dummet mig?
Alle regler er overholdt. Og jeg fornemmer en fænomenal tid.
12 sekunder.
Sådan!
Jeg puster dig i nakken, Natasha.
Det føles jo som fem familietragedier -
- opført for mine meget sarte øjne.
Kan vi få noget mere drama?
Ja, vi fortsætter i skuespillets verden. Der er en teori om -
- at hvis man sætter en masse aber til at skrive på skrivemaskiner ...
... på ubestemt tid, vil man på et tidspunkt opnå ...
Karantæne fra ... Panduro Hobby.
Jeg kunne ikke finde på nogen, der sælger skrivemaskiner.
Jeg troede, jeg havde noget sjovt. Undskyld. Fortsæt bare.
Hvis man sætter 1000 aber med crepepapir og limpistoler ...
- Ej, det må I også undskylde. - Jeg sætter pris på forsøget.
Så svært er det at lave skrivemaskineabebaseret komik i 2024.
Nærmest umuligt.
Jeg ved med sikkerhed: Onkel Torben har slukket fjernsynet.
Men I var bare en længere ...
Vi har ingen aber, men vi har heldigvis jer.
"Lasse greb Mark og udbrød: 'Kys mig!'"
Akt to.
- Hej, Mark. - Goddag.
Der er en fyldepen.
"Skriv et skuespil, der kan opføres af én person."
- "Det skal vare i ét minut." - "Du har 20 minutter."
"Bedste manuskript vinder. Tiden starter nu." Nemt.
Man skal have et vendepunkt.
Hovedpersonen møder noget, der igangsætter en handling.
Jeg skrev i folkeskolen en erotisk novelle om mig og Harry Potter.
Har du en skrivemaskine?
Hvad hvis man skrev et skuespil om en, der havde skriveblokering?
Jeg skrev også et juleeventyr. Det skriver vi.
"På mirakuløs vis ..." Forfra.
Jeg har skrevet to replikker, som lyder:
"Julemand?" "Julemand?"
Det er improvisation, så det er op til skuespillerne.
"Han havde længe gået med tanken."
- "Får en åbenbaring." - "Hopper ned til isbjørnen."
- "Smider tøjet." - "For at vise, det ikke er rigtigt."
- "Føler sig fri." - "Men det er rigtigt."
Kan du skrive det ned, jeg lige gjorde?
Wow.
Natasha, du skrev en erotisk novelle om dig og Harry Potter?
Ved du, hvad det sjove er? 5.a opførte det for vores forældre.
- Wow. - Akavethed.
- Hvad sker der? Kan du ...? - Kan du vise det?
I skal huske på, jeg var et barn.
Det mest sensuelle, der skete, var, at Harry Potter og jeg ...
... dansede salsa sammen.
Øj ...!
Der er blevet skrevet fem fine, dramatiske manuskripter.
Men ... vi kan jo ikke lukke opgaven dér.
Vi har kun nogle forestillinger.
- Du vil gerne se del to af opgaven? - Ja.
Hej!
"'Citronen' af Puk Elgård," står der på dette papir.
"'Citronen' af Puk Elgård."
"'Opgaven' af Mathias Helt."
Der ligger et lille manuskript af Tobias Dybvad.
"Dyrene?" af Carsten Eskelund. Det hoved vil jeg gerne ind i.
- "Iscenesæt og opfør skuespillet." - "Du har 30 minutter."
- "Bedste optræden vinder." - "Tiden starter nu."
Så er det skuespillet, Puk Elgård har skrevet.
Der er kun én side.
Der er både Jokum og Regitze.
- Fortrøstningsfuld? - Jo ...
Sig mig engang, Regitze. Hvad er det der?
"Improviseret dialog". Et dejligt løst manus.
- "Der er en alligator i rummet." - "Som en gris efter snøfler."
- "Der er en panter i rummet." - "Jokum: tilfreds, men ophidset."
- "Min yndlingsfølelse." - "Hopper ned til isbjørnen."
Hvorfor skal jeg være den, hvor nogen dør?
"Hovedpersonen er frigjort. Ud i solnedgangen, eller hvad det nu er."
Hvad har I givet Mathias at drikke?
Det, jeg bedst kan lide, er: "Kigger forfærdet op."
Det vil jeg glæde mig til at kravle ind i.
Spændende.
Vi fordelte manuskripterne lidt anderledes og bad om iscenesættelser.
Der er op til ti point at hente.
Mark, jeg vil så gerne forlystes dramatisk. Hvem skal forsøge først?
Vi starter hos Carsten Eskelund -
- der skal opføre et skuespil, et værk, skrevet af Puk Elgård.
Jeg havde så store håb -
- og drømme om at røre mennesker med min kunst, og nu sidder jeg her.
Kan ingenting. Det kan da ikke være så svært.
"Lort, lort, lort, lort, lort."
"Lort med lort på!"
Det er måske meget godt. Nej.
Håbløst!
Jeg har svært ved at fortolke din vurdering af manuskriptet her.
Du beskriver det selv som "dejligt løst".
Ja. Man kunne også sige sparsomt.
Men det er den type manuskript -
- når man så arbejder med det -
- finder man ud af de lag, der er, fra et menneske -
- som kunne finde på, helt hypotetisk, at ringe til sig selv.
- Puk, hvad synes du? - Jeg er meget rørt.
Det er fuldstændig dét, jeg tænkte, da jeg skrev det.
Ikke det med at tabe bukserne. Men det er op til dig.
Det gjorde the end rigtig god, at man kunne se den.
Så jeg har ...
Hvor tager næste skridt på rejsen os hen?
Vi skal nu se Natasha opføre Carstens stykke -
- kaldet "Dyrene? Eller var det bare oppe i hans hoved hele tiden?"
- Åh nej. Det var det. - Det må du undskylde.
Der er en alligator i rummet!
Der er en panter i rummet!
Du er i zoologisk have.
Kylling!
Kamel!
Zebra!
Isbjørn!
- Du kan ikke tro det. - Jeg kan ikke tro det.
Han vælger at hoppe ned til isbjørnen.
Han vælger at hoppe ned til isbjørnen -
- for at vise, at det ikke er rigtigt.
Men det er rigtigt.
Isbjørn!
Det var fandeme flot.
Det må du undskylde.
Carsten?
Jeg synes, det var rystende dårligt.
Ikke dit. Nej, nej, for helvede.
Ikke Natasha.
Det, du gjorde, var jo bare bogstaver i en form for rækkefølge.
Jeg er ked af, jeg gav dig det der. Du løftede det -
- til et punkt, hvor 40 % af seerne ikke er skiftet til 3 Plus.
Det er din skyld.
Jeg er enig i, at Natasha løfter teksten.
Men jeg synes, Mark trækker den ned med den isbjørn.
Hvorfor siger den sådan? Hvad er det?
Det kan være noget i redigeringen. Nu kan du få den rigtigt.
Du ville være fremragende i en erotisk novelle -
- om Natasha Brock og Harry Potter.
Som Dobby.
Mark, lad os komme videre.
Så lad os fortsætte til dit superfede skuespil, Natasha.
For nu skal vi i lidt julestemning.
Hvem bedre til at spille en forfærdet alf end Tobias Dybvad?
Julemand? Julemand?
Julemand?
Til rette vedkommende: Jeg har stjålet julemanden.
Find ham, eller julen er ødelagt.
Jeg må af sted!
Julemand!
Jule ... Julemand.
Julemand ...
Ho-ho-ho!
Julemand? Julemand!
Julemagi kan ikke pakkes ind.
Nogle gange skal det gives gennem stress og panik.
Er det ikke dét, julen virkelig handler om?
Come here, you old christmas man.
Julen skal reddes. Julemanden har kidnappet sig selv -
- for at teste en alf, der skal lære, at julens sande ånd er stress.
Jeg siger ikke, at det her er traileren.
Jeg siger bare: Hold øje med julekalenderen i år.
- Det er ikke den. - Mark, hvem nu?
Man siger jo, at stor kunst stiller flere spørgsmål, end det giver svar.
Kommer der spørgsmål ved det næste? Er du da sunshine ...!
Sig mig, Regitze, hvad er den af? Render til højre og venstre.
Og det ene med det andet. Ved du overhovedet, hvor du selv er?
Må jeg være fri, skide Jokum. Du taler, som du har forstand til.
Du skriger som en stukket gris. Cancer mig her og dér.
Men vi ved jo godt, at det bare er en genstridig seneskedehindebetændelse.
Kom ikke her med dine beskyldninger i øst og vest.
Vi ved jo begge to -
- at du er edderspændt med tanke på dét, du aldrig får fat i.
Og som du altid har higet efter.
Jagtet i tykt og tyndt -
- som en gris efter snøfler.
Min store spændstige -
- og snakkesalige vulva.
Sejt.
- Hvad handlede det om? - Det forklarer Tobias om lidt.
Tobias, er det her en akkurat repræsentation af din tekst?
- Ja, det synes jeg. - Det var jo en live-action med dyr.
Så de to er ikke skrevet som en hvalros og en panda?
Nej. Nej, nej.
Jeg er tryllebundet og uendelig forvirret af den forestilling.
Men vi mangler stadig én iscenesættelse -
- af et dramatisk stykke kunst.
Det er fuldstændig korrekt.
Nu kommer Puk Elgård i et skuespil af Mathias Helt.
Han havde længe gået og spekuleret på, hvad der mon stod i opgaven.
Jeg har lyst til ... Jeg vil så gerne åbne ...
Jeg mister mit hår. Jeg mister mit arbejde.
Skide opgave.
Nu gør du det. Der er så meget på spil.
Mine hænder ...! Nej!
Nu sker det. Jeg åbner det!
- Du er fyret. - Fuck!
Hvordan har du været inde i mit hoved og se det der?
Det er jo fantastisk, Puk.
Også at du klipper dig skaldet til rollen. Ikke også?
Fortæl mere. Hvordan var arbejdet?
Mathias, det er tematisk set nærmest bibelsk i proportioner.
Hold nallerne fra den forbudne frugt, ellers bliver du straffet.
Jeg forstod ikke et hak af det.
Vil du forklare det?
Spørgsmålet er, om han nogensinde kommer til at forstå det.
Et spændende spørgsmål at stille Puk, lige før jeg deler point ud.
Det vil gå tjept med en del af dem. Lad os starte med manuskripterne.
Vi giver ét point for et manus uden dialog. Ét point til Puk Elgård.
To point til Mathias.
Tre point til Carsten. Den ligger mellem Tobias og Natasha.
Jeg giver fem point til "Snakke fra en altan" af Tobias -
- og fire point til Natashas julestykke.
Nu bliver det sværere. Ingen af jer falder helt igennem med skuespillet.
Derfor to point til Puk og Natasha -
- tre point til Carstens frigjorte forfatter -
- fire til Mathias som Jokum og Regitze.
Og bedst: Den forfærdede alf. Tobias Dybvad, fem point.
Sig farvel til den der ting.
Tobias Dybvad fortjener en hånd, men vi fortjener alle en hånd.
Vi fortjener masser.
Jeg fornemmer, hvad du fisker efter. Vi skal til en opgave nu med hænder.
Så mange hænder, at det er en lille smule ulækkert.
Især når man tænker på, at det er min private samling.
Goddag.
Hej, Mark.
Hvorfor får jeg alle dem i hovedet?
Hold nu fast ...!
- Det her kan jeg ikke lide. - Fedt, jeg går meget op i hænder.
- Hvad synes du om mine? - Dem skulle jeg lige vænne mig til.
"Udeluk 1 plade = 100 gæt".
"Find din hånd."
- "Find din hånd." - "Færrest forkerte gæt vinder."
- "Du har 20 minutter." - "Tiden starter nu."
Jeg skal bare finde min hånd.
Find din hånd blandt alle disse hænder fra 2. Verdenskrig.
Hvor mange hænder er der i din samling?
1800 styk.
1800 hænder. Men kun én af dem tilhører jer hver især.
Det handler om at finde den. Hvem går på håndjagt først?
Lad os starte med Carsten og Tobias.
- Det er færrest gæt, ikke? - Jo, men du har kun 20 minutter.
Det bliver lidt kedeligt fjernsyn.
Jeg ville ønske, jeg vidste, om jeg havde vielsesring på.
Man kan jo gå på Eurosport 2 og nyde VM i elektrondart.
- Jeg vil godt bruge ét gæt. Den der. - Nej.
Hov! Nej ... jo.
Det er sjældent, jeg ønsker mig galopperende håndgigt, men ...
Det er jo en stor hjælp.
Havde man dog bare på et tidspunkt skyldt penge til rockere.
- Den her? - Nej.
Jeg har en blodåre, der løber ned langs højre ringfinger.
- Den her? - Nej.
- Er det den her? - Nej.
Hold da kæft, nogle spidse negle. Man må da kunne kende sin egen hånd.
Jeg er så selvsikker. Jeg er bare ikke stødt ind i min hånd endnu.
Det er da en falliterklæring, hvis man ikke kan kende sin egen hånd.
Når den er der, så er den der.
- Jeg har fundet min hånd. - Hvad er det for en?
15 sekunder.
- Vil du udelukke de plader? - Nej.
Den højre blodåre så jeg dér. Og den passer med ringfingeren.
- Jeg gætter på den der. - Fem sekunder.
Hvis jeg gætter på alle dem, og den er der, så har jeg vundet?
Nej.
Dit gæt er fuldstændig korrekt.
- Tak. - Vi ses. Hej.
Ja!
Må vi se hånden? Wow, sikke en hånd.
Hvad er det markante og enestående ved dine blodårer, Carsten?
Ja, det må jeg indrømme. Den er meget ... Den kan man se.
Vil du vise den til alle 600?
Så vidste jeg, jeg skal bare gå efter den der.
Ja, det kan jeg godt se. Den er særlig.
Du står foran din hånd og siger: "Når den er der, så er den der."
Og det har du ret i, for den er lige dér.
Men du ser den ikke. Vi kan ikke notere dig for et resultat.
Kan nogen gøre det bedre end ét gæt?
Når jeg ligger her, så har de jo noget i ærmet.
Ellers bliver det røvsygt herfra.
"Der er min hånd, og den der skød Olof Palme."
- Vi mangler tre. Hvem skal vi se? - Lad os springe til Natasha.
Hvor er min hånd?
Det er jo det gode ved, at jeg får ordnet kløer.
- Min hånd er dér. - Er det dit bud?
Så mine negle sådan ud? Jeg kan genkende min vielsesring og mit ur.
Så du gætter på den?
Er det her et trick?
Nu sætter jeg lige opgaven her.
"Udeluk 1 plade = 100 gæt".
Den er ikke herovre ... Nå, bare udeluk én plade.
- Jeg udelukker den plade. - Okay.
- 100 gæt. - Mere?
Nej, du har brugt 100 gæt nu.
Det forstår jeg ikke.
Ej, jeg troede, jeg fik flere så.
- Kan du så ikke tænde den igen? - Næ.
Ej, Mark. Jeg gættede jo allerførste gang.
- Det er den her hånd. - Siger du det nu?
Det er fuldstændig korrekt. Du klarede det på 100 gæt. 101.
100 gæt? Hvad skulle det så til for?
Hvis du var i tvivl, så har vi udelukket den plade for dig.
Det her vil jeg godt tage op med en højere ledelse.
Lasse Rimmer?
Lige nu kan vi ikke sige, hvor mange gæt jeg har brugt.
99. Nej, jeg har brugt ét gæt ud af de 100 gratis gæt, jeg fik.
99 gæt tilbage.
"Kære Stormester. Mit navn er Natasha Brock."
"Jeg er i skrivende stund deltager i dit program."
"Først og fremmest tak, fordi jeg må være med."
"Desværre skriver jeg vedrørende en uheldig oplevelse, jeg har haft."
"Formuleringen 'udeluk 1 plade = 100 gæt' -
- er for uspecifikt."
"Hvem må udelukke en plade, og hvilke gæt er der tale om?"
"Eftersom der i opgaven står, at hvert forkert gæt ... gælder -
- er udeblivelsen af tillægsordet for -
- hvilke 100 gæt, der er tale om, uklar."
"Jeg har derfor 100 gæt til gode inden mit egentlig gæt gælder."
"Håber, det giver mening. Ellers må du sige til. Kærlig hilsen, Natasha."
Det er den første skriftlige klage, jeg nogensinde har skrevet.
Tusind tak for din anke.
Vi tager din henvendelse alvorligt og værdsætter din deltagelse.
Der er en smule forvirring om "Udeluk 1 plade = 100 gæt" -
- så lad os tage et lille rollespil.
Jeg er deltager, og du kan spille Mark.
Jeg er forvirret, så jeg spørger Mark:
Hvad betyder det der med 'udeluk 1 plade = 100 gæt'?
Så kunne jeg sige: Hej, deltager.
Det er Mark her.
Assistenten på Stormester.
Det betyder, at hvis du er i tvivl, kan du bede mig udelukke en plade.
Så er du helt sikker på, at din hånd ikke er på den plade.
Det koster dig så 100 gæt.
Du gav os et magisk øjeblik -
- ved at finde en hånd med en ring magen til den, du har på hånden -
- og et ur magen til dit, og så sige: "Men neglene ligner ikke helt."
Natasha, jeg er glad for, du vil have uddybet reglerne.
Men jeg kommer til at fastholde vurderingen.
Natasha bliver noteret for 101 gæt, men hun finder sin hånd.
I skal ikke klappe.
- Hvem skal vi se nu, Mark? - Vi skal til ...
Vi skal til dig, Mathias. Eller som du også bliver kaldt:
Den danske Paprika Steen.
Jeg leder efter en lidt tyk hånd.
Der var den jo. Lad dog være med at hænge det op.
- Var det et gæt? - Nej!
Jeg har det lidt som Paprika Steen i "Festen".
Fugl, fisk, fugl, fisk. Jeg ser det her show.
Den røde pil?
Okay ...
Hvor peger den hen? Nå, herovre.
- Jeg gætter på, det er min hånd. - Det er din hånd.
Det var lidt nemt med det her spejl.
Vidunderligt!
Mathias Helt, dygtigt løst. Noteret for ét gæt.
Vi plejer at gemme de geniale løsninger til allersidst.
- Er det tilfældet med Puk E.? - Vi mangler dig, Puk.
Og hvis der er en ting, jeg altid har sagt om Puk Elgård -
- så er det noget, som jeg ikke kan sige højt.
Du er sateme også glad for hænder.
"Tiden starter nu."
Hvis det er dét billede, som vi tog herinde, så finder jeg det hurtigt.
Hej, Natasha.
Du må gerne lægge hånden på bordet.
Læg din hånd på bordet.
Vil du ikke lægge hånden på bordet?
Hvad skal du bruge det til?
- Hvad? - Hvad skal du bruge det til?
Vi er i hvert fald færdige.
Hvad var der med dit billede?
Jeg vendte den sådan, så man kunne se min tatovering.
Den er lige dér, mand.
- Du gætter på den? - Ja. Det ville være dumt andet.
Godt klaret.
Det havde kostet dig 101 gæt, hvis du havde tænkt: "Er neglene de samme?"
Puk, det vil jeg godt rose dig for.
Du planlægger i god tid og tænker frem.
Og det er altså ikke løgn, at Puk har noget med hænder.
Ja, du er sateme glad for hænder.
Puk vælger at få leveret en af pladerne hjem til sig selv.
Ja.
Jeg synes, den var smuk med alle de hænder.
Det var ikke pladen med min hånd på, vel?
Hvor står den planche?
Lige nu står den ude i regnen, fordi så pæn var den heller ikke.
Den bliver hentet til storskrald på onsdag.
Det er et helt nyt program. "Storskrald fra ..."
"Fra Stormester til storskrald på kort tid".
Tre klarer opgaven. Gætter hånden i første gæt.
Puk, Mathias og Carsten på en delt førsteplads til fem point.
Den eneste anden på tavlen havner på en enlig fjerdeplads.
Høster to point. Natasha Brock, tillykke med det.
Tillykke!
Giv hende en kæmpe hånd! Wow.
Allersidste opgave løst. Hvad har du gemt til sidst?
Det er en double whammy.
Det fortryder jeg, at jeg sagde. Men nu må vi stå ved det.
- Nå, men ... For helvede ...! - Var det kun en enkelt whammy?
Før vi kommer til den egentlige opgave -
- skal vi først lige have valgt et rum og et våben.
- Skal vi spille spil? - Skal vi spille Cluedo?
- Ikke helt. - Er det ludo?
Jeg føler, at jeg skal udsættes for en form for fattigmandstarot.
"Vælg et rum og et våben." Yes!
"Og afvent yderligere instruktioner."
My god! Det er mit yndlings.
Jeg går ud fra, at det her er et våben. Stegepande.
- Hæftepistol. Dårligt våben. - Kaktus.
Hvis jeg skal slå en ballon ihjel, ville det være dejligt.
Stilet, bælte. Det er jo alle klassiske våben.
Bæltet er jo ikke et våben. Det er afstraffelse af børn i fortiden.
- Man ved ikke, hvad våbnet er imod. - Hæftepistolen og badeværelset.
Jeg tager en stegepande, og jeg tager lab.
Jeg vælger dit kontor og en kaktus.
Jeg har bare lyst til at pande nogen ned med en pande på mit kontor.
Jeg vælger kontoret og kaktussen.
Kontor, kaktus.
Stakit. Det vælger jeg.
- Skal jeg blive siddende? - Nej, du må gerne bare gå.
Det er et meget kedeligt spil Cluedo.
Det ved du da ikke endnu.
Én er bevæbnet med hæftepistol, to med kaktus, to med stegepande.
- Hvad skal de våben bruges til? - Nogle gange står man over for valg.
De kan være fantastiske, de kan også være noget rigtig lort.
Så kan vi selv gætte kategorien nu. Her kommer Puk, Mathias og Carsten.
Velkommen til.
Hold da kæft, mand ...!
Yes!
"Pop præcis 99 røde balloner."
- "Du må kun bruge dit våben ..." - "Til at poppe balloner."
"Når du er færdig, skal du råbe: 'Stop tiden, Mark.'"
Heldigt, jeg valgte en kaktus.
Får de andre mine opgaver med en stegepande?
- "Tiden starter nu." - Én.
Tre.
32, 33.
35!
51, 52.
Ni, to.
- 84. - 82, 83, 84.
- 95. - 95.
99. Stop tiden, Mark!
- Det var højt. - Nu er der ikke flere balloner.
- Stop tiden, Mark! - Stop tiden, Mark!
Var det dét?
Jeg sælger i øvrigt mine ballonrester, Puk.
- Du kan få hele dynen for 2500. - Yes.
Skal vi have nogle tider på de tre her?
Det skal vi. Men opgaven lød jo ikke: pop alle ballonerne.
Opgaven lød: pop præcis 99.
99 balloner skal poppes. Kun én af de tre deltagere formår det.
Og Mathias?
- Du er ikke en af dem. - Nej!
- Du popper nemlig 104 balloner. - What?
Jeg talte dem alle sammen. En, to, tre, fire ...
- Fem. Og så videre. - Puk Elgård ...
- Du må ikke sige, det ikke var 99. - Det kommer jeg til.
Men du ender med at nakke, og jeg siger nakke ...
... samtlige balloner.
Carsten derimod løser opgaven til punkt og prikke -
- med tiden fire minutter og 45 sekunder.
Mange tak.
Det er præcist. Men det er også hurtigt.
Der skal nogle drabelig hurtige stegepander til at slå den tid.
Nu kan det være, man tænker: Stegepande bliver ikke så godt.
Men nogle gange går tingene ikke, som man først har antaget.
Og andre gange gør de.
Et bælte havde jo heller ikke været så godt.
Åh ...!
Vent lige.
Jeg tror, det var 14.
Syv.
Otte.
35, tror jeg.
Nej! Ti.
Stop tiden, Mark.
- Stop tiden, Mark. - Uha da, for den gamle lænd.
Hvis opgaven havde handlet om -
- at finde den mest originale måde at bruge et uegnet våben på ...
Tak.
... så ville jeg nævne jer begge to. Især dig, Natasha.
- Hvad blev deres tider? - Lad os starte med dig, Mathias.
Der skal poppes 99 balloner -
- og du popper ni balloner mindre, end du skulle.
Det kommer ikke bag på mig. Jeg mistede overblikket over alt.
Tre deltagere har ikke løst opgaven, så Natashas tid er lige meget.
Hun får fire point, hvis hun har poppet det rigtige antal balloner.
Vi ser lige slutningen på din opgave, Natasha, fordi ...
- Det lugter af noget spændende. - Det kan jeg godt garantere dig for.
Der var placeret 111 balloner i alt, så der er 12 for mange.
Tallet 12 ... husk på det.
Vent lige. En, to, tre ... 13, 14.
Det er et mærkeligt antal at have tilbage.
For en sikkerheds skyld ...
- Er der 13 balloner tilbage? - Ej, det kan man ikke have.
12. Har der været 12?
Der har været 11 mere, end der skulle.
Stop tiden, Mark.
Så tæt.
Undervejs har du poppet 99 balloner.
Er det tarotkortene, du forlader dig på, når du tænker ...
Efter at jeg blev kaldt heks i sidste uge af Carsten -
- må jeg kamuflere mine evner en smule.
Fem point til Carsten. Nul point til alle andre.
- Hvad betyder det for stillingen? - Carsten førte jo lige før.
I og med, at de andre har fået nul, så fører Carsten stadig.
Men som jeg altid siger, også når det ikke passer, sådan som i aften:
Alt kan nå at ske.
Lige nu spiller vi finaleopgaven lige her på scenen i dette øjeblik.
Jeg og fem deltagere har rejst os. Mark, hvem skal læse opgaven højt?
Kunne det være dig, Puk? Værsgo at læse højt.
Lad os se, hvad der står.
"Kast en genstand fra dit bord i din spand."
"Du skal vælge én genstand, når Mark fløjter i fløjten."
"Du skal kaste din genstand, når Mark fløjter i fløjten igen."
"Hvis din spand vælter, er du diskvalificeret."
"Flest genstande i spanden, efter at alle genstande er kastet, vinder."
- Er nogen i tvivl om noget? - Kan folk overhovedet se mig?
I har fem genstande at vælge imellem.
I skal simultant ved første fløjt vælge én ting.
Og på næste fløjt få den ting til at lande i spanden lige foran jer.
Mark.
Bold, baby, blomst, bold, baby.
- Nej! - Nej!
- Den satans unge. - Mathias og Natasha ...!
Vi smadrer den.
Mathias og Natasha, I er ude nu.
Så, Puk, Carsten Eskelund, Tobias Dybvad ...
Værsgo at vælge.
Sindssygt!
Vælg en ny genstand på Marks signal.
- Ej ...! - Carsten fik én.
To runder tilbage. Maksimalt.
Vælg en ting. Blomst, børste, bog.
- Kæft, hvor er det vildt. - Hvad sker der?
- Hun er vanvittig god. - Hold da kæft ...!
Det er så sindssygt.
Det spinkle håb, Carsten Eskelund nu må klamre sig til, er -
- at Puk Elgårds spand bliver tippet ned fra sit podie.
Så prøv at kaste den vej.
Den her ryger langt.
- Tillykke. Bravo! - Godt spillet.
To deltagere kommer på tavlen med spande, der stadig står på stativet.
Der er fire point til Carsten.
Tre imponerende ting af Puk Elgård høster fem point.
Hvem har vundet aftenens program?
Vinderen af dette stykke djævlekeramik ...
- Carsten Eskelund. - Hvor dejligt!
Tag din præmie!
Med al respekt for Puk Elgårds evner med keramik ...
Gyserfilm er startet med mindre truende artefakter end kunstværket -
- der blev trofæet i aften.
Hvis du lige har tændt, er du gået glip af det hele.
Se med i næste uge. Tak for i aften.
Tekster: Karl Wagner Dansk Video Tekst