Hää hähä hähää!
Wii, apua!
Hirveä sihinä vain.
Tämä on Suurmestari, —
jossa viisi toiveikasta kisaa tehtävissä, —
jotka usein vievät toivon.
Voittajan on helppo hymyillä. Häviäjän tunteet eivät kiinnosta.
Minä arvioin suorituksia ja pisteytän kysymättä muilta.
Vakikilpailijamme ovat Janne Kataja, —
Jukka Hildén, —
Jenni Poikelus —
ja Roni Bäck.
Tänään heidän kanssaan kisaa näyttelijä Minka Kuustonen.
Vierelläni on henkilö, jota ilman ohjelmassa ei olisi jämäkkyyttä —
eikä kankeutta ja kiusallisuutta.
Virallinen tuomarimme Pilvi Hämäläinen.
Kiitos, Jaakko Saariluoma.
Olen otettu, että näin urani alussa —
saan olla mukana urasi viime hetkillä.
Tuo on hyvä, kiitos. Saat yhden pisteen.
Oot ainoa, jolla on jo pisteitä.
Kiitos. — Sitten asiaan.
Ensin selvitetään, mistä tänään kisataan.
Samalla jaossa on pisteitä. Mistä on kyse?
Joka jakson palkinto on asioita, joita kilpailijat tuovat kodeistaan.
Tällä viikolla pyysit heille merkityksellisimmän esineen.
Niinkö tein? Hyvä.
Odotukset nousivat pilviin.
(Tekonaurua.)
Ei paineita.
Aloitetaan. Jenni, mikä sinun esineesi on?
Se on eräästä irlantilaisesta hotellista lainattu... (Rykii.)
matkakenkälusikka.
Sitä ilman en selviä elämässä, enkä saa kenkiä jalkaan.
Se kulkee mukana kaikkialle.
Jos menetät sen, susta tulee paljasjalkainen tamperelainen.
Kyllä. — Janne, mitä toit?
Toin valokuvan.
Otin kuvan itse nurmolaisesta, eteläpohjalaisesta parsinavetasta.
Se on lopettanut toimintansa. Painatin 10 000 korttia.
Miksi ihmeessä?
Moni on kysynyt samaa.
Se on merkityksellinen, koska painokulut olivat kovat.
Pitäisi saada nämä myytyä. Nimmarilla viisi euroa.
Ilmeisesti kaivoit kameraa niin kauan, että lehmä ehti pois.
Monikin. — Piti selittää, että on navetta.
Kiitos, Janne. Jukka, mitä sä toit?
20 vuoden takaa ensimmäinen Duudsonien nauha.
Myötähäpeän määrä tässä kasetilla on valtava.
Tämän voittaja saa kiristää mua mukavasta rahatukosta, —
jotta se ei leviä. — Eli se on arvokas.
Otin tämän tosissaan. Sulla on joku lusikka.
Mulla on elämääkin tärkeämpää materiaalia. Kotivideo.
Siitä harvinainen, että äänesi oli vielä matalampi. Tiedämme syyn.
Minka, mitä toit? — Mun merkityksellisin esine ei oo esine.
Hän on henkilö. Monica Arbanzolbalts.
Hän on Playmobil—nukke.
Hän on mun pitkäaikaisin ystävä. Ollaan tunnettu jo 25 vuotta.
Jos nyt ajattelet, että olin jotenkin yksinäinen lapsi, —
en ollut. Mulla on tosi paljon Playmobileja edelleen.
Vietän paljon aikaa näiden kanssa. — Olen sanaton.
Niin, totta. — Roni, mitä sä toit?
Otin tän tosissani. Älysormus, —
jolle oon ulkoistanut hyvinvointini.
Se kertoo, milloin nukkua ja liikkua.
Ilman en osaa mitään.
Eli jos menetät tuon, et tiedä, ootko nukkunut. — Niin.
Kihlasormus. — Se sanoo myös, milloin tehdä mitäkin.
Mä laitoin sen kiertoon.
Tietää, miten olla. — (Jaakko:) Ja onko nukkunut.
Jukalle viisi pistettä. Se oli aidosti merkityksellinen.
Jenni neljä pistettä, koska voit joutua luopumaan kengistä.
Minkalle kolme siitä, että päästät vihdoin irti lapsuudenystävästä.
Jannelle kaksi pistettä uskosta omaan taiteilijuuteen.
Enemmän kuin odotin, kiitos!
Roni, selvästi yritit ostaa pisteet.
Arvokkain ei ole merkityksellisin.
Mun hyvinvointi on pelissä. — Se on 300 euron arvoinen.
Sulle yksi piste. Jakson lopussa yksi voittaa kaikki nämä esineet.
Vau! — Wuu!
Joku saa jännittää.
Pistetili on avattu.
Voidaan siirtyä oikeiden tehtävien pariin.
Heeei!
Moi! — Moi.
"Hävitä jää." — "Aikaa 20 minuuttia."
"Onnistunein suoritus voittaa." — "Aika alkaa nyt."
Tadaa!
Onko hyväksytty suoritus?
(Jenni:) Ootko tosissasi?
Tehtävänä oli siis hävittää annettu jääkuutio.
Vaikka... Vaikka aikaa oli maksimissaan 20 minuuttia, —
onnistuneimmalla tarkoitettiin sitä, —
joka hävittää kuution kokonaan tai tekee sen nopeimmin.
Hyvä. Tämä on mielenkiintoista. Kenestä aloitetaan?
Kolmikosta Janne, Jukka ja Roni. — Todellakin.
Riittääkö, jos ei näe? Sulahan on eri asia.
Lämmin vesi, uuni.
Riko pienempiin paloihin. Se sulaa nopeammin.
Näin. Tasapeli.
Mitähän tapahtuu näin?
Suojalasit. Hei!
Jos laittaisi uuniin. Onko täällä uunia?
(Kilpailijat nauravat.)
Uskallan väittää, että et löydä sitä.
Eii!
En mä osaa tätä käyttää. Kuinka nopea... Mikä tämä on?
(Rominaa.) Tuonne vähäsen.
Miten noin painava voi... Tietysti kyllähän jää kelluu.
Olisi pitänyt laittaa sille metalliporsas nilkkaan kiinni.
Tätä ei kai saa laittaa uuniin? — Et ilmeisesti tee keittiöhommia.
(Älähtää.) Se oli vähän kuumempaa vettä.
Käyn ulkona moukaroimassa.
(Laulaa countrya.)
Oma flossaus tässä.
Katso, nopea.
Mulla on vahva luotto, että tämä toimii.
Mene nyt!
(Laulaa:) Vain vana jäi, kun laivasi lähti.
Missä yleensä on kapulat keittiössä? — Kapulat?
Puu, muovi, metalli? Ei kai metallisia ole?
Varmaan kapulalaatikossa.
(Pilvi:) Kaksi minuuttia. — Hää hähä hähää!
Yksi minuutti. — Okei, okei.
Meinasi lähteä käsistä.
15 sekuntia. — Kamoon. Hirveä sihinä, mutta mitään ei tapahdu.
(Pilvi:) Aika.
Kiitos!
Tämä oli selvästi hyvin opettavainen tehtävä.
Roni, olitko ensi kertaa keittiössä? — Joo.
Moukarilla pyöritin. En löytänyt kapuloita.
Et, se me nähtiin.
Janne, oliko sulle täysi yllätys, että jää kelluu?
Oli. (Naurua.)
Kun miettii, paljonko juon vodka soodaa jäillä...
Harvemmin selvin päin katson pintaa.
(Jaakko:) Etkö tunne huulilla?
Mulla ei oo ollut ylähuulessa tuntoa vuodesta 1985.
Entä, kun menet pilkille? Menetkö pohjaan?
Pitäisi käydä useammin.
Kyllä tunsi itsensä idiootiksi, kun ei voi tehdä mitään, —
kun oli viskannut sen.
Se myös näytti siltä.
Toisaalta näin, paljonko muut kuluttivat kaloreita siinä.
Pääsin ainakin helpolla.
Te kaikki kolme epäonnistuitte.
Kaksi suorittajaa on jäljellä. Sitä ennen käydään katkolla.
Tervetuloa takaisin!
Ennen katkoa Janne, Roni ja Jukka epäonnistuivat —
hävittämään jääpalan. Mitä seuraavaksi?
Vielä on Jennin ja Minkan suoritukset.
Katsotaanko ne? — Aivan varmasti.
Mihin mä tämän nyt? Odota, mietin. Hävitän sen...
Tähän tarvitaan työkaluja.
Hävitän sen.
Ei, ei...
Otin varmuuden vuoksi kaikki.
Voinko ottaa sen mukaan? Ääh!
Keitän vettä.
Tuo on aika iso jääkuutio. Vähän voi aika loppua.
(Minka karjahtelee.)
Hanan saa isommallekin.
Mulla on tällainen.
Mitä?
Mä luulen, että siirryn kuitenkin vesialtaaseen.
Kolmetoista minuuttia.
Vähän huolestuttaa vedenkulutus.
(Jenni viheltelee.)
(Jenni:) Näillä näppäimillä. Viime silaus.
Nyt ei tunnu enää.
Onko jääkuutio nyt hävitetty? — Joo.
Aikaa on kaksi minuuttia. — En tarvi niin paljon.
Noin. — Etuajassa. Kyllä!
(Jukka:) Hyvä, tytöt!
(Minka:) Huh! — Voiko tämä olla totta?
Jenni ja Minka hävittivät jään. — Kyllä.
Vedellä lotraamisella antoivat myös hyvää esimerkkiä nuorille.
Anteeksi! — Entä heidän aikansa?
Jennin suoritus kesti...
18 minuuttia, viisi sekuntia.
Hyvä! — (Janne:) Ei huono.
Minkan suoritus kesti —
ainoastaan 16 minuuttia, kaksi sekuntia.
(Janne:) Ennenkin sulatettu.
Tekikö Minka siis kovimman tuloksen? — Joo, mutta...
Arvioinnissa on ehkä syytä huomioida pari muuttujaa.
Ehkä seuraavalta kuvanauhalta näemme. — (Jenni:) Mitä?
(Jukka:) Jaaha!
Eikä!
(Jenni:) Huijari puijari! — Ei!
Minka, haluatko hiukan avata sun toimintaa?
Päädyin tekemään pikaratkaisun siinä sivussa.
Ilmeisesti ei olisi kannattanut. Se oli vain pieni prosentti.
(Pinja:) Oletit, ettei nauhoja tarkisteta. — Olitte kaikki sisällä.
Minka, nyt kun tämä nähtiin, miltä tuntuu?
Vähän hävettää.
Ainoan onnistuneen suorituksen teki tässä Jenspa. — Kyllä.
Kyllä! — (Minka:) Ansaitusti.
Miten jaetaan pisteet? — Jennille viisi pistettä.
Minka ja muut, nolla pistettä hyvästä yrityksestä. — Kiitos.
Se oli sellainen. — Raakaa peliä.
Mikä on pistetilanne? — Se, että johdossa on Jenspa.
Viimeiselle sijalle jäi Roni.
(Jaakko:) Tehtäviä on jäljellä. Mitä seuraavaksi?
Katsotaanko insertistä? — Katsotaan.
Moi. — Moi.
Kiitti! (Rykii.)
"Laita neljä henkilökohtaista asiaa kauas toisistaan."
"Aikaa on 30 minuuttia?"
"Aika alkaa nyt."
Tehtävänä oli laittaa neljä omaa esinettään tai asustettaan —
mahdollisimman kauas toisistaan.
Kenestä aloitetaan? — Ensin Jenspa ja Minka.
(Jenni:) Täydellinen!
Okei. Tuota...
Tarvisin jonkun, millä pääsen, kun en jaksa juosta.
Meen tällä. Voisin tilata taksinkin.
(Huohottaa.) Okei.
Wii, apua!
Apua!
(Huohottaa.)
Nyt alkaa pistellä. Saan tästä fakiiripisteitä.
Viimeinen valkoinen sukka. Valmista.
Voinko saada reppuselkäkyydin pois?
No niin. Tehtävä suoritettu. — (Puuskuttaa.) Joo.
Kiitos. — Kiitos!
Pitääkö mun hakea ne? — Lähde hakemaan.
(Jenni pärskähtää.)
Voi, muru! — (Jaakko:) Aijai.
Jenni ei selvästi ole luontainen potkulautailija.
Ei tuntunut kiinnostavan hänen kohtalonsa. — Kiinnosti.
Olin vain niin järkyttynyt, että oli pakko kääntyä pois.
Ymmärrän. Minka, jos juokset kivisellä metsätiellä, —
miksi otat kengän pois?
Mä en tiedä. — Ei kukaan muukaan.
(Pilvi:) Pistelee, pistelee. — Sitten otit sukan pois.
Molemmista jaloista, joo.
Mitkä oli tulokset?
Tehtävässä ratkaisi kaikkien esineiden etäisyys toisistaan.
Tulokset on mitattu niiden välien pinta—alan neliökilometreinä.
Minkan tulos oli nolla pilkku nolla kolme kahdeksan —
eli 0,038 neliökilometriä.
Jennin tulos oli nolla pilkku —
nolla kuusi neljä, eli 0,064 neliökilometriä.
(Jaakko:) Ihan ookoo suoritukset.
Kuka seuraavaksi? — Katsotaan, miten Jukka pärjäsi.
"Neljä asustetta mahdollisimman kauas toisistaan."
Saisiko taksin Kulosaaren kartanolle?
Tai pistätkö kaksi?
Se tulee kymmenessä minuutissa. Sitten vartti.
Laitetaan kengät tänne. Terve!
Hyvä! Terve!
Mä annan sulle sukat.
Paljonko on aikaa?
20 minuuttia. — Jos maksan sulle 40 euroa.
Aja niin kauas kuin pääset ja heitä sukat pois.
Maksan heti. Kiitos, moi!
Seitsemäntoista minuuttia.
Sano se tuolle. — Ne ovat kahdessa eri paikassa.
Siellä on kaksi sukkaa ja kaksi kenkää.
Ne ovat erillään toisistaan, aika kaukana toisistaan.
Onko sun suoritus tässä?
Tuota niin... On.
Se on siinä. Neljä asiaa kaukana toisistaan. — Kiitos.
(Jenni:) Aijaijai! Mitä?
Jukka...
Vaikutit niin tyytyväiseltä, että otetaan heti tulos.
Joo, Jukan takseilla lähettämät esineet —
olivat kahtena parina kilometrien päässä toisistaan.
Kyse oli neljästä esineestä.
Samoissa paikoissa olevat esineet olivat niin lähekkäin, —
että pinta—ala ei muodostunut ehkä yhtä isoksi kuin ajattelit.
Tulos on: nolla pilkku —
nolla nolla nolla nolla viisi eli 0,00005 neliökilometriä.
Luulin olevani ovela.
Kyllä. Mutta Jukka, vaikka rahalla saa ja taksilla pääsee, —
järkeä niillä ei saa.
Eikä! — Onneksi en sentään juossut paljain jaloin metsään.
Niinpä! — Tai potkulautailemaan.
Käydään pienellä katkolla, jatketaan kohta.
Tervetuloa takaisin!
Ennen katkoa Jenni, Jukka ja Minka levittelivät omaisuuttaan —
ympäri kaupunkia. Janne ja Roni ovat näkemättä.
Heidän suorituksensa on nivottu yhteen. — Hienoa!
Maltan tuskin odottaa.
30 minuuttia? Tässä ehtii vaikka minne.
Pitääkö lähteä juoksemaan? — Tee, mitä haluat.
Selvä juttu.
Joo, ei auta kuin lähteä laiskana miehenä —
ajelemaan. Kauanko on Riihimäelle?
Mihin asti menen?
Aikaa on vähän. Pitää ajaa lujaa, mutta rajoitusten mukaan.
Tähän voisin jättää ensimmäisen.
Asutko ylhäällä? — Joo.
Mun pitää tämä sukka saada mahdollisimman kauas toisesta.
Voisitko viedä tämän kotiisi?
Jos niin haluat.
Hitsit, ei tämä tunnu fiksulta.
Mä näen ekan esineen paikan.
Ootko menossa metroon? — Oon, keskustaan.
Mulla on kauhea kiire. — Ota sukka mukaan.
Vie keskustaan. Laita taskuun. Hyvä! Eli keskusta.
Voinko jättää sukan laukkuun? Onko tämä OK? — On.
Kiitos todella paljon!
Joku oikein matkavene. Tuo.
Tämä ei jää lähelle. Menee varmasti Kotkaan.
Noin. Ne oli mun lempihousut.
Oon Valentin Kononen. Nuoriso, googlatkaa, kuka se oli.
Mitä muuta voi jättää kuin sukat? En viitsi ilman housuja... En.
Täytyy varoa, ettei tuu poliiseja.
On muutenkin haku päällä. Tuli raapaisu jalkaan.
Onko laastareita?
Minuutti aikaa.
Kyllä mä housut otan edes jossain tehtävässä.
Paitsi onko tuo lastentarha? Moi!
Se oli siinä!
Onko sulla ensiapulaukkua? Näetkö? Sitä valuu solkenaan.
Miten tehtävä meni? — Hyvin. Jos en voita, oon ihmeissäni.
Ootko toipunut valtavasta avohaavasta?
En ollut, mutta Minka antoi parantavan...
Kokeile vähän. — Helpottiko?
Oon yksin elävä ihminen, kukaan ei enää laita laastareita.
Tuo oli kiva hetki työpaikalla.
(Pihla:) Sehän oli eri jalka. — Oli.
(Minka:) Aivan!
Mitkä oli tulokset?
Tuota... Jannen valitsema vene ei lähtenyt puolessa tunnissa, —
mutta Jannen onnistui kattaa alue, jonka koko oli —
yksi pilkku yksi kolme eli 1,13 neliökilometriä.
(Janne tuulettaa.) — (Roni:) Ei, ei, ei.
Ronin hikoilu ei mennyt hukkaan. Ronin alue oli noin —
yksi pilkku kuusi eli 1,6 neliökilometriä, —
eli kaikista suurin. — Miten?
Juoksemalla! — (Jukka:) Kuinka pitkälle juoksit?
Musta tuntui, että se pyöräilijä veti pidemmän duunin.
Postinjakaja. — (Janne:) Aivan.
Terkut hänelle, kiitos!
(Janne:) Onneksi ei ollut lakossa. — Roni.
Roni saa viisi pistettä, muille sijoituksen mukaan.
Mikä on kokonaistilanne? — Johdossa on nyt Jenspa.
Muilla säätö on aika tasaista.
(Jaakko:) Mitä sitten katsellaan? — Ei tiedä.
Jotain sähläämistä.
Notta terve!
Hei vaan!
"Tee paidasta niin pitkä kuin voi." — "Pisin voittaa."
"Aikaa on 15 minuuttia." — Aika alkaa nyt.
Mitä tarkoitat pitkällä?
Se on lyhyen vastakohta.
Aijaa?
Aika hyvä tuomari täällä.
Kenestä aloitetaan? — Jenni, Jukka ja Minka.
(Jukka:) Taas ekassa lähdössä.
Saako rikkoa villapaidan? — Kyllä.
Kuulkaas, sitten haetaan Jennille sakset.
Kirvehelle töitä.
Kyllä nyt jos olisi äitee opettanut.
Toitko oman kirveen? — Toin.
Saako tätä hajottaa? — Sitä ei ole kielletty.
Eli paituuden ei tarvitse säilyä.
Lukeeko säännöissä tai ohjeissa niin? — Ei.
Miten näitä tehdään?
Kerro, Pilvi. Oot selvästi virkkuuseuralainen.
Tytöt ja Katajan Janne on hyviä. Pysyy virkkuukoukku kädessä.
(Minka ähkäisee.)
Oliko tässä mitään järkeä? Avasin vain hihan.
En jaksa. Tämä tehdään käsipelillä.
Saakeli vieköön!
Mitähän mä yritän? Tiedätkö sää?
30 sekuntia. — Siinä on pituutta.
Viisitoista sekuntia.
Aika loppuu nyt. — Justiin niin.
Aika. Sitten mitataan.
(Jaakko:) Jukka!
Äiti! Nyt hävettää.
Niin hävettää. — Järkimestarit.
Pilvi, miten me suhtaudutaan Jukan sylkemiseen? — Niinpä.
Lämmöllä. — Parempi olisi tehdä joku harkitsematon tuominta.
Muuten on pelkona, että kansa raivostuu.
Niin, tuota... Vähennetään Jukalta yksi piste.
Mitä? Ostinko edellisessä koko kansalle 80 eurolla myötähäpeää?
Jos jatkat, vähennetään toinenkin piste.
Tulokset. — Tässä ollaan suuren kysymyksen äärellä.
Missä vaiheessa villapaita on yhä villapaita?
Mä kysyin sitä!
En ole eläessäni törmännyt tähän.
Villapaita on yhtenäinen. Muuten ne ovat osia.
(Jenni:) Eih! Nyt!
Siinä tapauksessa, voi voi!
Sylkijä—Jukan suoritus ei täytä kriteereitä.
Hänen tuloksensa on nolla.
Jenspa sai paidasta 4,8 metriä pitkän.
Minkan tulos oli 5,3 metriä.
Oho, vou! — (Jenni:) Mitä?
Eli Minka siirtyi johtoon.
Ohoh! — Miltä tuntuu?
Tosi hyvältä kyllä.
Vielä on Janne ja Roni. — (Roni:) Älä pelkää.
(Jaakko:) Käydään ensin katkolla.
Tervetuloa takaisin!
Ennen katkoa Jukka, Minka ja Jenni —
venyttivät villapaitaa raivopäisesti. — Ja sylkivät.
Olemme edelleen pahoillamme.
Älkää luovuttako. Parannamme tapamme, vai mitä, Jukka?
Suurtunari.
Hyvä. Myönsit sen, niin saat pisteen takaisin. Ehkä.
(Pihla:) Noh. — Ehkä. Mietin sitä.
Meni harkintaan.
Ketkä ovat jäljellä? — Janne ja Roni.
Pistetäänkö nauha pyörimään? — Pistä.
Onko tässä ohjelmassa vain juttuja, joita en osaa?
Eiköhän lähdetä.
Mahdollisimman äkkiä testaan, saadaanko alkuun.
Haetaan välineitä.
Sakset, sakset, sakset.
Sakset! Pitää mennä perinteisellä.
Sano, jos tulee turvallisuusriskejä. — Epäilyttää jo nyt.
Jos löytäisi alun, siitä tulisi tosi pitkä.
Saisi tämän kaiken hyödynnettyä.
Nyt pitää vaan väkertää tämä... Äh.
Kuorin tämän kuin hedelmän.
Nyt kelpaisi sakset.
Vajassa on.
(Roni sokeltaa.)
Mikä on suunnitelmana? — Solmia nämä.
Mitä sä teet?
Tämä on venyvää. Pitäisi vain ehtiä venyttämään tämä jollain.
Kuin vankilapako elokuvista.
Joku kuitenkin osaa sen parsimisjutun.
Mikä parsimisjuttu? — Parsii paidan.
Joku on tämänkin kutonut.
Käsitän parsimisen eri tavalla.
Meillä Orimattilassa on kai eri tapa.
Kolme minuuttia. — Vielä kun tämä kestäisi venytyksen.
Kaksi minuuttia.
Mä venytän tätä.
Oon jumissa tässä.
Minuutti aikaa! — Joo.
Oota! Ei hel... — 30 sekuntia!
Älä tule perässä!
Voihan...
Kymmenen sekuntia. — Voih!
Noin.
Aika loppuu nyt.
Ole hyvä. — Kiitos!
Jotain keinokuitua.
Ei lähtenyt.
Huikeat suoritukset. Janne, mitä tapahtui?
Pitäisi käyttää aitoja materiaaleja. Se oli joku keinokuitupaita.
Tämä on välineongelma.
Välineurheilua. — Ronilla oli aitoa kashmiria.
Selitykset alkoi jo. — Roni, selitä yksi asia.
Mitä parsiminen tarkoittaa Orimattilassa?
Kun on tukala tilanne, voi sanoa olevansa Orimattilasta.
Eikö se liity parsimiseen? — Mitä se on?
Etkö tiedä, mitä parsiminen on?
Tuo ei näytä mitään.
(Jukka:) Älä sä Janne sano mitään. — Minka, kertoisitko?
Eikö se oo sitä... — Mä kysyin sulta.
Ettekö te tiedä? Jos on reikä, se parsitaan umpeen.
Korjataan. — Sitähän mä selitin.
(Jukka:) Eikö se oo päinvastaista? — (Jaakko:) Kerro tulokset.
Jannen tuomio oli sama kuin Jukan.
Ei se ollut enää villapaita, vaan pitkä matonkudeköysi.
Roni. — (Jukka:) Tehdään valitus.
Roni sen sijaan säilytti paidan yhtenä osana —
ja teki pisimmän suorituksen, eli 14 metriä. — Oho!
(Jenni:) Mitä, mitä?
Pisteitä tästä Ronille viisi, Minkalle neljä, —
Jennille kolme. Jukka ja Janne kaksi pistettä, —
mutta Jukalta piste sylkemisestä, eli yksi.
Luulin, että oon hyvä tässä. Aina pitää kärsiä. Anteeksi, äiti!
Mikä on kokonaistilanne? — Kokonaispisteissä johtaa...
Kukapa muukaan kuin meidän Jenspa!
Viimeistä sijaa pitää Jukka.
Vielä ei oo ratkennut, kuka vie ihastuttavat esineet. — Ei.
On finaalitehtävän aika. Kilpailijat, valmistautukaa.
Pilvi, mikä on finaalitehtävä? — Haastava ja nopeutta vaativa.
Minka, luetko kirjeestä tehtävän kaikille?
"Liimaa sokkona mahdollisimman monta muistilappua itseesi."
"Eniten lappuja liimannut voittaa."
"Aikaa 30 sekuntia. Suurmestari antaa merkin."
Nyt voitte laittaa silmäsuojukset päähän.
Jokaiselle on myös pino muistilappuja.
Onko kysyttävää? — (Jukka:) Miten löydän itseni?
Aika alkaa nyt.
(Roni:) Miten päin?
(Jaakko:) Jukka päätti istua. Sun pitää vielä nousta. — Pitääkö?
20 sekuntia. — (Jaakko:) Hyvin menee, Minka.
(Jenni:) Ei!
Hienosti löydät itsesi, Minka! — Kymmenen.
(Janne:) Pitääkö niiden pysyä? — Mitä?
Viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi, aika.
Hienoa! Älkää ottako niitä pois. Tarkistetaan, kuka sai eniten.
Pilvi, kuka onnistui parhaiten?
Vähiten lappuja itseensä liimasi —
Roni ja Janne. — Yllätys, yllätys.
Kolmantena... — Joo"o.
Minka.
Toisena...
Jenni. Ja voittajana Jukka.
Sen häpeämisen määrän jälkeen sentään jotain.
Tämä on loppukiri, Jukka. — Kyllä. Ei taida auttaa.
Kokonaistulos ei oo vielä selvillä. Kuka pääsee —
merkityksellisten esineiden kanssa kotiin?
Pilvi?
Kaikkien tehtävien jälkeen —
eniten pisteitä onnistui keräämään... (Matkii fanfaaria.)
Jenspa! — Jee!
(Jaakko:) Onneksi olkoon!
Voit mennä käpälöimään merkityksellisiä esineitä.
Kiitos kilpailijoille ja katsojille. Tämä oli Suurmestari.
(Jukka:) Siellä menee kuvanauha!
Tekstitys: Jenni Rajala www.sdimedia.com