(Pärinää.)
Eih! Eih!
Yhteistyötä. — Katso!
(Ähisee.) — Sua jahdataan!
Tervetuloa Suurmestarin seuraan!
Tänäänkin viihdetaiteilijat yrittävät nokkeluudella, taidolla —
ja myös älyllä ratkaista joukon tehtäviäni.
He kokevat haasteita ja pettymyksiä.
Heidän tunteillaan ei ole väliä, kunhan viihdymme.
Vakikilpailijamme ovat Janne Kataja, —
Jukka Hildén, —
Jenni Poikelus, —
Ja Roni Bäck.
Mukana on Mister Weatherman, säävelho Pekka Pouta. Tervetuloa!
Vieressäni istuu virallinen tuomari Pilvi Hämäläinen.
Hyvää iltaa! Jaakko Saariluoma, oletko valmiina painimaan?
Mitä tarkoitat? — Yritin keksiä suomenkielistä vastinetta.
"Let"s get ready to rumble!"
Se on ehkä "hankkikaamme valmius jyrisemiseen".
Oliko muuta? — Ei.
Hyvä. Aloitetaan selvittämällä, mistä tänään kisataan.
Jaossa on ensimmäiset pisteet. Valaisetko asiaa?
Taaskin palkintona on asioita, joita kilpailijat toivat kotoaan.
Pyysit tuomaan parhaan karvaisen asian, joka ei ole elossa.
Pyysinkö? — Pyysit.
Pitää lopettaa melatoniinin käyttö.
No mutta, näillä mennään. Jenni, minkä toit?
Toin mun epilaattorin. (Naurua.)
Jenni, tuo ei ole karvainen. — On se sisältä.
Älä, älä... Älä avaa.
Janne, mitä sä toit?
Mulla on kani, mutta se elää. — Mutta mitä toit?
No, tällaisen.
Mikä se on? — En tiedä. Löysin kotoa.
Toivon, että ei kani, koska tämä on eloton.
Mitä sillä tehdään? — Voi tunkea housuihin. Oman elämän...
Miksi tunkisit sen housuihin? Odota, voin kuvitella.
(Pilvi:) Alapäätupee? — Janne on tyhjentänyt mun epilaattorin.
Jukka, mitä toit?
Toin ihmissuden hännän. Tämä ei oo oikea. — Aijaa?
Tehtiin mun pojan kanssa halloweenasu.
Se voitti tällä halloweendiskon asukilpailun. — Ooi!
Ajattelin pistää sen tuonne killumaan, niin voitte katsoa.
(Jaakko:) Teit sen pojallesi. — Poika antoi sen.
Sanoi: "Voitat kuitenkin, niin voit tuoda sen takaisin."
Liikuttava tarina. — Kiitos.
Ihmettelen, että vedät lapsikortin tässä vaiheessa.
Luuletko saavasi pisteitä? — Koitetaan nyt tällaista.
Jotain pitää koittaa. — Sisulla, jos ei tule pisteitä.
Pekka, mitä sä toit? — Mm.
Tämä on soopelinkarvoista tehty akvarellipensseli. — Kenen?
Soopelin. Se on pieni, söpö, karvainen eläin Siperian perällä.
Kuulostaa epäeettiseltä, mutta niinhän maalaus on ollut.
Ilman näitä suurteokset olisivat tekemättä.
Ne on tehty kaikista soopelinkarvoista.
Öljyväripensselit ovat siankarvaa.
(Pilvi:) Taivas, miten kiinnostavaa.
Tällä on hirveä imukyky. Parempi kuin monella ihmisellä.
Mistä sä sen tiedät? — No tuota... On tullut käytettyä.
Menikö Janne punaiseksi? — Menin. Haluatko tämän?
Ootko ikinä elävällä soopelilla maalannut? Olisi eettistä.
Roni, mitä toit? — Mä toin tämmöisen hamsterin.
Sain tämän Kaija Koolta. Tämä puhuu, mutta ei elä.
Moi! — Moi!
(Naurua. Lelu nauraa perässä.)
Näytätkö vähän sitä?
Wuu! — Wuu!
Hyvä. — Hyvä.
Turpa kiinni. — Turpa kiinni.
Ole hiljaa! — Ole hiljaa!
Viisi pistettä... — Viisi pistettä...
Jenni! — Jenni!
Neljä pistettä Pekan pensseli. — Neljä pistettä Pekan pensseli.
(Yleisö nauraa.) — Roni kolme pistettä.
(Lelu nauraa.) — Kiitos, Kaija!
Roni, kolme pistettä.
Jukka kaksi pistettä. — Jukka kaksi pistettä.
Ja Janne, yksi piste. — Sekin on yksi liikaa.
Heitä mut Ronille. — Heitä mut Ronille.
Pisteet on jaettu. Jakson voittaja saa kaikki nämä hienot lelut.
Sitten ensimmäiseen tehtävään kartanolle.
Moi! — Moi.
Terve!
"Saa kohde punastumaan mahdollisimman paljon."
"Puhe ja kevyt kontakti sallittu." — "Eniten punastuttanut voittaa."
"15 minuuttia alkaa nyt."
Tämä on perheohjelma. Mulla on pari ideaa, mutta...
Tästä tulee hauskaa. Kenestä aloitetaan? — Jennistä ja Ronista.
Aijaijai. — Mikä duo!
Moi, Lauri!
Miten sulla menee? — Tosi hyvin.
Milloin menetit sun neitsyyden? — Kauan sitten. Oon jo vanha.
On jo yli 20 vuotta. — Millaista se oli?
Aika jännää. — Mm.
Ootko sä sinkku? — Joo.
Ootko kauan ollut? — Viisi minuuttia.
(Yleisö nauraa.) Ahaa.
Ei kai haittaa, jos hieron sua? — Ei.
Mitä teet työksesi? — Myyn hammastuotteita.
Kaikkea hammaslääkäreille.
(Hyräilevät yhdessä.)
(Laulaa:) Go on and on.
Yritä myydä mulle hammasharjaa. — Hammasharjaako?
Onko sulla hyvä harja? — On. Voidaanko pitää kädestä?
Normaali myyntitilanne. — Näin hammasharjat myy.
Pidä kahden minuutin esitelmä Suomen sodista. — Sodista.
Suomalaiset ovat tunnettuja siitä, että aina käydään toisen sotaa.
Otetaanko tuijotuskilpailu? — Otetaan vaan.
Toki sodista puhuttaessa ei voi unohtaa sisällis— tai vapaussotaa.
Siitä tuli kuluneeksi sen sata vuotta viime vuonna.
Ei sua voi voittaa tässä.
Ukrainalaisen talvisessa metsässä lopputulos on selvä.
Joo. Kiitos.
Tosi mielenkiintoista. — Kiva.
Sellaiset suoritukset.
Jenni hei. — Hei.
Tehtävä ei ollut toteuttaa fantasiansa, —
vaan saada kohde punastumaan.
Yleensä näillä tavoilla miehet ovat kiusaantuneet mun seurassa.
Tämä meni hyvin. Ollaan tapailtu jo monta kuukautta.
Onko hän punastunut? — Vääristä kohdista.
Väärissä kohdissa vai kohdista? — Kohdista.
Roni, päätit tuijottaa hänet punaiseksi.
Ei toiminut. Ei näkynyt värimäärittelyssä.
Mitä ajattelit? — En tiedä. Menin aivan lukkoon.
Yhtäkkiä vastassa istuu mies, joka myy hammasharjoja.
Se pitäisi punastuttaa.
Saman tien käsiksi, ja sitten tuijoteltiin.
Et ajatellut mitään. — En. Eikö se välittynyt?
Kuinka usein ajattelet? — En tämän ohjelman puitteissa.
En sano tuohon mitään. — Ei tarvitse.
Miten suoritukset menivät? — Sävyskaala menee tällä tavalla.
Ei muutosta, roosa, —
koralli, kastanja ja tulenpunainen.
Ronin aikaansaama sävy oli...
ei muutosta. — Eih!
Sitten Jennin terapian aikana kohdehenkilö saavutti sävyn...
roosa. — Uu!
Aika hailakat sävyt. — No joo.
Lauri, joka on myös yleisössä, —
voi varmaan lähettää Jennin terapiasessiosta laskun.
Kyllä, rapiat 2 500 plus ALV. — Plus alvi.
Hyvä, annetaan punan laskeutua ja pidetään pieni tauko.
Tervetuloa takaisin! Ennen taukoa Jenni ja Roni työstivät traumoja —
saadakseen koehenkilön punastumaan. Mitä sitten?
Seuraavaksi Jukan ja Jannen suoritukset. — (Jaakko:) Loistavaa.
Kevyesti. Vaikka läpsiä.
Voiko sua läpsiä? — Kevyesti.
Mä kokeilen ihan...
Koitan aluksi vain näin.
Voinko pyytää punnertamaan? Punnerra. — Joo.
Käyn hakemassa pari... Täältähän sai poistua?
Tuun takaisin. (Nauraa.)
Mitä sä teet?
No niin! Jaksaa, jaksaa! Jaksaa vielä! Enemmän!
Voi hirveyksien hirveys ja kauheus.
En lähde kertomaan juttuja. Kevyellä kontaktilla punastutan.
Näin keinotekoisesti.
Pystytkö yhtään nopeammin? Ei sulle makseta seisoskelusta.
Tämä on todella kallista systeemiä. No niin.
Onko sulla alkoholin kanssa ongelmaa?
Punertuu nenä. — Ei ennen tätä.
Katsokaa nyt, kun leukaperäkin on punainen. Oon pahoillani.
(Lauri karjuu.) — Huuda syvältä! Mieti, että sua jahdataan.
Aika punainen kaveri. Laita silmät kiinni. Katso ylöspäin.
Seiso päällä. — Ota jaloista kiinni.
Veri menee päähän. Tehdään tämä yhdessä! Yhteistyötä.
Noin. Onko Jaska ennen katsonut sua tästä kuvakulmasta?
Oho, Jaska on entinen kanavakasvo.
On se aika punainen. Ei tarvinnut kertoa juttuja.
Aika hyvä! Tämä on myös taidetta.
Noin! Ollaan valmiita.
Ja sinne. Katsokaa, kuinka punainen jätkä.
No niin, kiitoksia.
Tällainen suoritus. Aluksi ihmettelin kovasti.
Jos Jukka tulee nauraen sisään ketsupin kanssa, —
miten Lauri uskalsi jäädä paikalleen?
(Jukka:) Se tykkää ketsupista, korvassa.
Jannessa häiritsi, kun pidit Lauria pystyssä, —
en saanut puheesta selvää. Hengästyt, kun toinen liikkuu.
Se pitää paikkansa.
En oo koskaan juossut kuten nyt katkokävelin kukkapenkin ympäri.
Juoksit puoli kierrosta. — Luulin, että se näyttäisi hyvältä kuvassa.
Pilvi, miten suoritukset arvioidaan?
Tässä oli nähtävillä vaikka mitä värisävyjä.
Jukan ketsupin ja Jannen värin takia tulosta oli vaikea arvioida.
Lopputulos saattoi olla mitä tahansa. — Niin.
Punastuminen on fysiologinen reaktio.
Pintaverisuonet laajenevat, ja pintaverenkierto lisääntyy.
Jos sitä näin arvioidaan, tulos on sama kuin Ronilla ja Jennillä.
Ei tulosta.
Voi perhana. — (Jenni:) Kyllä!
Yritys oli kyllä kunnioitettava.
Mitä on jäljellä? — Vieraamme Pekan suoritus.
Apua, Pekka! Pekka, lopeta!
Kyllä se on tämä. Oot saanut kasvohierontaa. — Oon.
Tällä pärjää pitkään.
Pekka, haluaisin kysyä, —
miten määrittelet sanat "kevyt fyysinen kontakti".
Tuohan on. Läp, läp, läp. Riippuu, miten kovasti iskee.
(Pilvi:) Ei hän nyrkillä lyönyt. — (Jaakko:) Miten arvioidaan?
Railakkaalla läpsyttelyllä Pekka sai naamaan sävyn...
Dynn, dynn. Jännitys nousee.
Kastanja!
Pekka siis suoriutui tehtävästä kaikista parhaiten.
Pekka, suoriuduit parhaiten. Viisi pistettä.
Jenspalle neljä pistettä. — Jes.
Muille kaikille heikoimmasta tuloksesta kolme pistettä.
Jannen kohdalla tehdään niin, —
että vähennetään Suurmestari— symbolien tärvelystä kaksi.
Oho. — Tuo oli sun idea, Lauri!
Piste per taulu.
Mikä on kokonaispistetilanne?
Kokonaispisteissä johdossa on —
Pekka ja Jenni. — Heei!
(Jaakko:) Pekka ja Jenni. Mitä kivaa seuraavaksi?
Seuraavana seuraava tehtävä. Mennään seuraavaan inserttiin.
Terve! — Terve!
Terve. — No moi!
Jaa. — Jos olisi kaksi kalaa, pitäisi... No joo.
"Saa leipä moneksi viipaleeksi."
"Apuna saa käyttää vajan välineitä."
"Eniten viipaleita voittaa." — "Kaksi minuuttia."
"Aika alkaa nyt."
Luulisi olevan helppo. Kenestä aloitetaan?
Niinhän voisi luulla. Katsotaan Jenni ja Roni.
Aina eka! Miksi? — Me.
Viipaloi leipä, leipä viipaloi.
Eikö oo mitään, millä voi sahata?
Puukko. — Otin kirveen puolustautumiseen.
Okei. — Minuutti aikaa.
Jos pikkupää tuosta ensin.
Minuutti.
Heeh. Noh!
Tämä ei toimi. Mattoveitsi.
Hei, täähän toimii ihan jees.
Ohop!
Kymmenen sekuntia. — Kymmenen!
Kymmenen sekuntia. — Eii! Eih! Eih!
(Ärisee.)
Aika.
— Ää! Ääh!
Miten meni? — Hyvin!
Paljonko luulet, että muut saivat? — Max neljä.
Oletat, että voitit. — Näyttää siltä.
Kiitos. — Kiitos.
Ennen kuin mennään tehtävään, Jenni, —
otit sieltä retkikirveen.
Mitä vastaan aioit puolustautua?
Lintuja, jotka hyökkäävät leivän kimppuun.
Onko sulla torillakin kirves mukana?
Mitkä olivat tulokset?
Jenni teki leivästä kuusi viipaletta.
Roni teki pari enemmän kuin Jennin arvio "max neljä".
Roni sai siis kahdeksan viipaletta. — Häh?
Laskettiinko ne? Voi piru. — (Janne:) Aika hyvin.
Suoritus oli sitä, miltä näytti. — Kyllä.
Ketä katsotaan seuraavaksi? — Jannen suoritus.
(Jenni:) Oi Janne! — Tällainen.
Otan varmuudeksi tämän mukaan, jos tulee kiire.
Kokeillaan tällä. (Surinaa.)
Odotas hetki.
On varmaan eilinen leipä. — Puoli minuuttia.
(Janne huohottaa.)
20 sekuntia. — Onko tämä homeessa?
Kymmenen.
Aika. — Pidä limppusi.
Hyvä. — Joo.
Janne, voitko avata, mikä sun täydellinen visio oli —
siimaleikkurin kanssa? — Ajattelin saada ohuita.
Joskus 90—luvun lopussa mulla oli leivälle...
Ei tarvinnut itse leikata. Veitsi oli sähköinen.
Siinä meni semmoinen. Ajattelin, että tuo on sama.
Halusin ohuita siivuja. Siitä tulikin korppujauhoja.
Jos korppujauhoja tekee, toimii.
Pilvi, mikä on tulos?
Odotas, minä tarkistan.
Nolla.
Janne, et saanut yhtään viipaletta leivästä. — Ei ollut eka kerta.
Paljon uusia kokemuksia tuli. Tätä sulatellaan tauon ajan.
Tervetuloa takaisin!
Ennen katkoa nähtiin Janne piiskaamassa limppua siimalla.
Mitäs seuraavaksi nähdään?
Jukan ja Pekan suoritukset. Voin vielä kerrata tehtävänannon.
Piti viipaloida leipä kahdessa minuutissa moneksi viipaleeksi.
Apuna sai käyttää vajan tavaroita.
Viipaleita, loistavaa. — Kyllä.
Saa käyttää vajan välineitä. — Kyllä.
Tulkaa nyt mukaan!
Missä on kaikki veitset? Tässä.
Ihan vaan leipäveitsi.
Eikö nämä oo hyviä viipaleita? Voin vähän siistiä sitä tuosta.
Aika loppuu... nyt.
Voit pitää puukon.
Kiitos. — Se oli siinä. Takaisin leipomaan.
Loistavaa! Pekka avasi uuden kulman —
ja käytti tehtävään luontevimmin soveltuvaa työvälinettä. — Kyllä.
Tehtävässä saa käyttää vajan välineitä.
Ei kielletty käyttämästä esimerkiksi keittiön välineitä.
Jukka, ei tullut keittiö mieleen?
Ajattelin pitää vapaamuotoisena. Kivoja, käsin revittyjä kuppileipiä.
Niin, revittyjä leipäpaloja. — Viipaleita. (Naurua.)
Oot hyvä repimään, jos revit viipaleiksi. — Tarkka kuin markka.
Mitkä ovat tulokset?
Pekka teki 21 erittäin siistiä viipaletta.
Jukka onnistui samassa ajassa tekemään 69 palaa.
Mutta tarkasti laskin 69.
Palaa, ei viipaletta. Miten määrittelet viipaleen?
Se on ohut, ruuasta tai muusta leikattu viipale, ei pala.
Viipale on viipale, pala on pala. Jukan palat olivat ihme riekaleita.
Mutta ei viipaleita. Pisteet seuraavasti.
Jukka, ei yhtään viipaletta eli nolla pistettä.
Pekka, luonnollisesti viisi pistettä, Roni neljä, Jenni kolme.
No, annetaan yrityksestä Jukalle ja Jannelle kaksi pistettä.
Tämähän meni hyvin.
Mennään seuraavaan tehtävään.
Terve. — Terve.
Jaaha.
(Roni:) Mitä ihmettä?
Mitäs täällä on? — "Tyhjennä amme."
"Älä liikuta ammetta." — "Älä poista tulppaa."
"Nopein voittaa." — "Aika alkaa nyt."
Eli ei saa tehdä mitään... Ei saa kaataa. Öö...
Odotan innolla, mitä neljä vaki—Einsteinia keksivät.
Kerrataanko vielä?
Amme piti tyhjentää mahdollisimman nopeasti.
Ammetta ei saanut poistaa... — Okei.
Okei. — Ammetta ei saanut poistaa.
Tulppaa ei saanut poistaa eikä ammetta liikuttaa.
Ei saanut poistaa ammetta ja jättää vettä. — Älä nyt puutu.
Katsotaanko Jenni ja Roni? — (Jenni:) Miten voi olla?
(Hermostuneesti:) Aa pa paapa da.
Mä teen tämän näin. Et yhtään lämpimämpää saanut?
Tyhjennä amme vedestä.
(Parkaisee.)
(Voihkii.) Mitä?
(Ähisee.)
Mites... Ei, nyt tämä ei... Nämä menee vain housuille.
(Viheltää.)
Haa, on niin kylmää!
Aika.
Ja aika.
Katso näitä käsiä! Ei kulje veri.
Roni, onko kädet palautuneet? — Vähitellen.
Varpaissa ei tuntoa vieläkään. — Etkö tunne sun varpaita?
Voin esitellä teidät ohjelman jälkeen.
(Jenni:) On se! — Vitsi.
Miten meni sinusta?
Päätin jättää vajan pois. Vaja ei oo mun vahvuus.
Mennään jukkamaisella energialla ja sähellyksellä.
Onko se säheltämistä? — Ei. Tietoista ja systemaattista.
Sun suoritus oli miehekäs. Iik!
Se oli kylmää! Oli niin lämmintä. No joo.
Jenni haki apuvälineitä. Kannattiko? — Kannatti.
Kotona tyhjennän ammeen menemällä sinne. Swush!
Kaikki loiskuu pois. Tuossa ei ollut järkeä. — Ei.
Mites pisteytetään? Miten meni?
Jenni tyhjensi ammeen ajassa 3:57.
Ronin aika...
Ronin aika oli 3:34. — (Janne:) Nopeempi!
Nämähän ovat kelpo aikoja.
Ennen loppuja annetaan tuomari Pilvin rauhoittua —
ja käydään katkolla.
Tervetuloa takaisin! Ennen katkoa Roni ja Jenni —
tyhjensivät raivoisasti kylpyammetta.
Mitä seuraavaksi on luvassa? — Vielä on Jukka, Janne ja Pekka.
Tulppaa ei saa poistaa, ammetta ei liikuttaa eli keikuttaa. — Ei.
Joku lapporatkaisu.
Äyskäröinti on hidasta.
Noh, mä käyn varastolla.
Okei. Kaikki vedet.
No niin, katso!
Tuonne voisi hypätäkin, mutta...
En löytänyt isompaa ämpäriä.
No niin. Haen jonkun ämpärin.
Ja nyt. — Noin!
Huh. — Aika.
Aika.
Viimeisetkin mehut.
(Jenni hyräilee.)
Tämmöiset suoritukset teiltä.
Pekka, pohdit pitkään, hypätäkö itse ammeeseen.
Kävi mielessä heittää Pilvi sinne.
Kävikö mielessä? — Kävi.
Janne, oliko eka kerta, kun lapioit vettä? — Vika.
Eka kerta, kun ylipäänsä lapioin.
Ei näytä hyvältä, kun lihava mies rehkii. Huomio meni mun paitaan.
Mun vatsan lakipiste oli lähellä kastumista.
Se kävi siinä.
Pitäisi organisoida, että oon vain työnjohtaja.
Jukka. — Meni täysin laput silmille. Ei järkeä.
Pilvin kanssa on rakkaussuhde. — (Pilvi:) Ahaa?
Rakkaudesta hevonenkin potkii. Vitsillä kastelin.
Hahaa, se oli hauskaa.
Pilvi, mitkä olivat kaverusten tulokset?
Pekalla kesti neljä minuuttia, 15 sekuntia, —
Jannella kaksi minuuttia, 44 sekuntia.
Rakas ystäväni, erittäin läheinen Jukka oli nopein —
ja alitti kahden minuutin rajan. Tulos oli 1:55.
Vähän harmittaa, etten heittänyt Pilviä altaaseen.
Muille yksi viiva neljä pistettä tuloksen mukaan.
Jukalle kuuluisi viisi pistettä, —
mutta Pilvi, miten reagoidaan saappaisiin?
(Pilvi:) Annetaanko puolikas miinuspiste per saapas?
Annetaan, eli yksi piste pois. Jukalle neljä.
(Pilvi:) Kiitos, suurmestari.
No niin, Pilvi—palvelu.
Mikä on kokonaistilanne?
Johdossa on Pekka. Viimeisellä sijalla on Janne.
Eli vielä ei tiedetä, kuka vie kotiin nuo himoitut palkinnot.
Ystävät, on finaalitehtävän aika.
No niin, näyttää lupaavalta.
Pilvi, kerrotko, mistä on kyse?
Tehtävä on haastava ja vaatii oman kehon tuntemusta.
Pekka, ole hyvä ja lue.
"Tee kaikkein pitkäkestoisin yhtäjaksoinen ääni kehollasi."
"Pisimmän äänen tehnyt voittaa."
"Bonuspiste parhaasta äänestä."
(Hykertelevät.)
Kilpailijat eivät kuule toisia ennen vuoroaan.
Voitte laittaa härpäkkeet päähän. Taputan olkapäälle, kun on vuoro.
Aloitetaan.
Joko mennään?
(Pilvi:) Se oli jo siinä.
Mä en kuullut yhtään mitään. — Kiitos, Jenni.
Nostitko kankkua, vai?
Mennäänkö seuraavaan? — Ihan varmasti.
(Vetää syvään henkeä.)
(Huutaa tasaisella nuotilla.)
(Ääni käheytyy.)
(Muuttuu vaikerrukseksi.)
Aika.
(Jenni:) Ihan kreisi! — (Pilvi:) Kiitos, Jukka.
Ole hyvä.
(Hiusten kahinaa.)
(Jaakko:) Tämä on aika viihdyttävää.
Pekka on jännittävä mies. — Kyllä. Riittää, Pekka.
(Huokaa.)
(Jenni:) Aijai.
Eteenpäin.
(Pärinää.)
(Pärinä kiihtyy.)
(Vetää henkeä.)
Ja seuraava.
(Kurkkunarinaa.)
Hienoja suorituksia! Tulkaa sohville, niin katsotaan tulokset.
Se oli äärimmäisen viihdyttävää.
Vähän liikuttavaakin. Ja Pekka muutti kampaustaan.
Tupeeraus. — Kyllä.
Tehtävänä oli tehdä pisin yhtäjaksoinen ääni.
Kuka onnistui parhaiten?
Pisimmän äänen teki Pekka ajalla minuutti ja 10 sekuntia.
Miten? Aa! — Miten päädyit tähän ratkaisuun?
Ensin ajattelin jotain tylsää, että vetää lattiaan viivaa —
tai tätä parransänkeä. Tästä ei tiedä, kuuluuko se.
Ei kuulu. — Tämä antaa visuaalisen efektin.
Siihen ääneen tulee volyymia myös kuvainnollisesti.
Bonuspisteen taiteellisimmasta ja liikuttavimmasta suorituksesta —
saa Jukka. — Ooh!
Kuulosti vähän säälipisteeltä.
Pilvi, kuka vei voiton? Kenellä on eniten pisteitä?
Kaikkien tehtävien jälkeen eniten pisteitä keräsi...
Pekka.
(Jaakko:) Onneksi olkoon! Voit siirtyä käpälöimään esineitä.
Suuri kiitos kilpailijoille ja kotikatsomoille.
Tämä oli Suurmestari.
Tekstitys: Jenni Rajala www.sdimedia.com