Hej! Jag heter Greg Davies. Idag når våra tävlande halvvägs in i serien.
Det är helt öppet och poängen idag kan bli avgörande.
Vem får lyfta den här stiliga och fårade trofén–
–i slutet av serien? Det kan bara tiden utvisa.
Låt oss träffa rivalerna nu. De är Doc Brown, Joe Wilkinson–
–Jon Richardson, Katherine Ryan och Richard Osman.
Alex Horne sitter här som vanligt. – Vad gör du här, Alex?
Ögongodis och pappersarbete.
Jag är lite av en Richard Osman, men vi har redan en Richard Osman.
Det blir lite mycket Richard Osman, men det är vad jag gör.
–Vad tävlar de om ikväll? –De bjuder in sin bästa middagsgäst.
Den som har den bästa middagsgästen får de första poängen.
Vinnaren får en middag med de gästerna.
Förtjusande idé. Jag älskar middagar och hatar tråkigt folk.
Joe, vi börjar med dig.
Jag har tagit med Henry som är...
...sjätte starkast i Storbritannien.
–Och hur känner du Henry? –Jag tränar på samma ställe.
Osannolika kompisar.
–Doc, vem har du bjudit in? –DJ och producent: The Last Skeptik.
–Är det hans namn? –Ja, hans förnamn är "The".
Jag tänkte bjuda näst sista skeptikern.
Man ska inte döma efter utseendet, men han ser ut som DJ Biltjuv.
–Richard, vem har du med dig? –En söt grand danois – Fraser.
Det är den underbaraste hund man kan tänka sig.
Han rastar i en park nära mig och är helt...
Jag tror att han kommer väl överens med The Last Skeptik.
Om The Last Skeptik har bajspåsar i fickan, vilket jag tror.
Jag singlade slant mellan The Last Skeptik och mamma.
Nu är jag glad. Ni hade ju häcklat min mamma i tio minuter.
Jag hade bara häcklat din mamma om hon sett ut som en brottsling.
Du hade häcklat henne i tio minuter.
–Jon? –Man vill ha nån som har historier.
Nån som är rolig och tycker om mat–
–men inte äter 48 kycklingbröst och 12 ägg på middagen.
Man vill ha nån som dricker, men inte är alkoholist.
Min middagsgäst är den här killen.
–Kom igen. –Jag var säker på att det var du.
Katherine, vem har du bjudit?
Familjen är viktigast. Jag har inte träffat min lillasyster på länge.
Hon är en bättre version av mig. Hon kan gå ned i spagat och är bartender.
Jag har flugit hit min syster Kerrie från Kanada.
Hon är så cool. Hon har varit till Playboy Mansion och berättar allt.
Toppen. Jag ser fram emot middagen.
Ursäkta mig.
Det där händer alltid när nån säger Playboy Mansion.
Vill du ranka dem? Vilken är din favorit?
Jag vet inte om jag ska gå så det hamnar sist.
–Den sjätte starkaste mannen. –Ja, vi kan tala om våra tvättbrädor.
Jag sätter honom först–
–och sen din syster då jag litar på att hon kan gå ned i spagat.
Jag sätter DJ:n trea då jag var ohövlig.
Jag sätter hunden fyra trots att jag älskar hundar.
–Är du sist? Den värsta gästen? Okej. –Jag vet inte om jag kommer att gå.
Om jag går, kommer jag att vara jävligt grym på middagen.
Då är vinnaren Joe Wilkinson. Det är helt otroligt.
Bra jobbat, Joe.
–Då börjar vi på riktigt. Vad är det? –Frågan är snarare vem. Titta.
–Jaså... Hej! –Hej.
Hejsan!
–Är du borgmästare? –Ja.
–En riktig borgmästare? –Ja, på riktigt.
–Trevligt att träffas. –Detsamma. Skoj att ses igen.
–Angenämt. Du är en ung borgmästare. –Ja, det är jag.
–Vad är "CLLR"? –Kommunalråd.
–Jag heter Richard. Angenämt. –Peter. Trevligt att träffas.
–Du är borgmästare. –Det stämmer.
Du ser strålande ut.
Hur har din dag varit?
–Bara bra. Och din? –Usel.
Det är en ära, antar jag. Jag har aldrig träffat en borgmästare förut.
"Imponera på borgmästaren. Du har 20 minuter."
"Du har maximalt 20 minuter på dig."
–Är du lätt att imponera på, Peter? –Nej.
Herregud, jag måste bort härifrån.
Innan vi tittar på uppdraget. Det var två olika sätt att tackla auktoritet.
Docs var: "Jag är ärad, antar jag."
Richard Osman var förvånansvärt inställsam.
–Man ska väl vara artig? –Det matchar hans titel.
Jag är ärad – antar jag. Borgmästaren – i Chesham.
–Hur klarade de sig? –Joe och Doc.
Antar jag.
–Är du verkligen borgmästaren? –Ja, till hundra procent.
Okej, Peter. Då ska vi se. Jag kommer på nåt.
Det är ganska svårt. Jag har aldrig behövt imponera på en borgmästare.
Jag älskade det.
Jag har nåt till dig.
–42...Calippo. –Förtjusande.
Och...åtta burkar starköl.
Fantastiskt. Betyder 42 Calippo nåt?
–Det var alla de hade. –Alla de hade...
Kom igen, Peter.
Skål!
–Calippo? –Varför inte?
–Tack. Tack så mycket. –Bra gjort. Tack.
Vi ses.
Har du nåt mer än Calippo och öl som imponerar?
15 pund. Det är allt jag har kvar.
–Mutar politikern, alltså? –Ja, det har ju alltid fungerat.
För din hälsa!
Det är intressant att en mycket bra rappare väljer att...
–Jag kallar det att ofreda en sång. –Burret sa musikallåtar.
–Sa borgmästarens hår musikallåtar? –Ja, ingen rapplåt.
Hans hår sa Calippo till mig.
–Blir det Katherine och Richard nu? –Ja, de står på tur.
Imponera på dig, alltså...
Vet du vad? Jag skriver en liten dikt till dig om Chesham.
–Hej, ers höghet! –Välkommen åter.
Det tog lite tid att komma på nåt som imponerar. Här är en kopp te.
–Tack så mycket. –Ingen orsak.
Jag kan språket i landet du leder.
Jag vet att du propagerar för utbildning och älskar barn.
I min skola fick vi sjunga "O Canada" på morgonen.
Vi dumpar det dina barn gör i skolan–
–och sjunger i stället en hymn till dig.
–Toppen. –Jag vill sälja in det.
Barn, vi dumpar "Fader vår" Cheshams borgmästare är hjälten i år
Det är Peter Hudson
Du vet att du kan lita på'n
Sexig? Definitivt Bruna ögon, konservativt
Det kommer mera här Tre barn, men bara ett från hans säd
Det är Peter Hudson Du vet att du kan lita på'n
Nöje och konstart Intressen, mat och dart
Han ska man följa En politiker utan nåt att dölja
Det är Peter Hudson Du vet att du kan lita på'n
Bravo. Du har googlat.
Det är Peter Hudson Du vet att du kan lita på'n
–Jag satte på mig hiphopbyxor. –Det noterades.
Det är Peter Hudson Du vet att du kan lita på'n
En vacker dag till Cheshammarknaden Jag gick för att träffa borgmästaren
Snabb i käften, lyss till trumpeter Cheshams kung, min nya vän Peter
Peter har vi listad I stövlarnas och borstarnas stad
Fiender har han många Men han sänker dem
Från Aylesbury, Chartridge och High Wycombe
Amersham, det är där inget sker
Chesham, den tredje största staden i Buckinghamshire
–Sir. –Bravo!
–Peter leder inte hela landet. –Jag önskar att han hade gjort det.
–Efter den hymnen borde han det. –Jag har övat på att twerka i 30 år.
Twerkingen var otrolig och jonglörer har vi inget över för.
Richard, statistiken säger att 30 % kan jonglera och 75 % avskyr det–
–så där ingår 5 % som kan jonglera.
Vi har kvar att se hur imponerande Jon Richardson kan vara–
–och att höra borgmästarens utslag. Det kommer alldeles strax.
Vi har med oss fyra komiker och faktasökaren Richard Osman–
–som tävlar om den stora middagen.
–Alex, vad händer? –De vill imponera på borgmästaren.
De har köpt alkohol och sjungit och rappat för honom. Vi har Jon kvar.
Nej, jag tar sistaplatsen.
–Jag vill se det här. –Jag är illamående.
–Jag ska därför gå och... –Nej, det är okej.
–Tänker ni visa det? –Ja, jag är rädd för det.
–Är du hungrig? –Jag har precis ätit.
–Tycker du om sport? –Nej, byggd för njutning, inte fart.
–Gillar du cirkuskonster? –Jag har inte tänkt mycket på det.
Vad är du...? Herregud, jag kan inte tänka.
Vill du se en valvideo?
–En valvideo? –Jag såg en val i Amerika.
–Vad tror du att det här är? –Jag fasar för det här.
–Är det en smörgås? –En pistascheclair.
Det är faktiskt rätt imponerande. Jag tycker om pistasch.
Rätt imponerad.
–Gjorde du den? –Nej, men jag köpte den.
–Det är mindre imponerande. –Du sa "rätt imponerad".
Jag kan ibland härma en delfin.
Det var inte rätt.
Fel också. Jag har tappat det. Det slutar med att jag sjunger för dig.
–Vi vet att det slutar med det. –Jag skriker en sång i ditt ansikte.
Jag vill inte sjunga en sång för dig. Det är helt klart.
–Om jag sjunger och dansar här... –Ja.
–Då får jag och min fru leva med det. –Det är sant.
Det är faran om jag sjunger.
Jag googlar på imponerande saker...
Herre jävlar... Det har inte gått som jag hade hoppats. Jag ska inte ljuga.
Fortfarande mindre imponerad än av ett jävla foto på en eclair.
Herregud...
–Jon har rent av bättre röst än Doc. –Det råder ingen tvekan om det.
Men det var ändå mycket mer pinsamt.
När man är underhållare och gör så där när man ska imponera på nån–
–måste man ifrågasätta sig själv. Jag tar betalt av folk som kommer.
–Jag kan inte göra det längre. –Gör du eclair–grejen på scen?
Det är obestridligt att han blev imponerad av en sak jag visade honom.
–Vi har poängen från borgmästaren. –Vi ska se hur imponerad han var.
Okej, jag tror att jag ger Jon fem poäng utav tio.
Doc Brown gjorde det bra. Jag ger honom sju poäng.
I fråga om imponerande får Katherine åtta poäng.
Det mest imponerande med Joes försök–
–var de 42 isglassarna och de åtta burkarna starköl.
Jag ger det sju poäng för imponerande.
Richard Osman får åtta poäng för det imponerande.
Jag fann dikt med jonglerande särskilt imponerande.
Du har jobb, Greg. Han kunde inte skilja två par åt.
Vem sätter du som fyra? Två fick sju poäng och två åtta.
Det är väldigt svårt, eller hur?
Jag har ju redan retat upp alla jonglörer.
–Men Katherine kommer före Richard. –Så Katherine tar förstaplatsen.
Det är ett lätt val mellan de två. Vem vill inte ha 42 Calippo?
Det blir alltså Katherine, Richard, Joe, Doc och så Jon.
–Vem leder hittills, Alex? –Richmond är trea.
–Vem? –Richmond Osmand.
Tvåa är Joe Wilkinson och etta är Katherine Ryan.
Det är toppen.
Här är de.
–Dags för nästa uppdrag. –Det här är konstnärligt.
–Hej! –Hej, Katherine. Hur står det till?
–Gör den mest oväntade skuggbilden. –Du har 30 minuter.
Klockan börjar gå nu. Du använder ord som "oväntat".
Den mest oväntade skuggbilden på den duken? Det är svårt.
Jag har bara lyckats göra den där läskiga lilla typen.
Alla kan göra den – bokstavligt talat alla.
Rör på dig lite.
Det borde komma en slutkläm.
Alex har fin profil, inte sant? Han borde vara på mynt.
Vad betyder oväntad?
–Jag kör igång. –Ja.
–Det är oväntat. –Jag förstår.
De skulle skapa saker på ena sidan och få en oväntad skuggbild.
Vi får alltså se sakerna först och ska sen bli överraskade?
Ja, det är tanken.
–Vill du se vad Doc använde? –Ja, det vill jag verkligen.
Han använde en såg, ett kranium, blodstänk.
Jag förväntar mig att det ska se ut som att han har attackerat en hjort–
–och att det är blod på golvet, så bara det inte är det...
Han har döpt skuggbilden till "varför".
VARFÖR?
Jag är inte fullt så orolig.
Det var en fin bild. Var den oväntad? Nej.
Vill du se vad Richard använde?
Det är mer gåtfullt. Han har soptunnelock, skål och statyett.
–Vad väntar du dig? –Och en post–it.
Jag har ingen aning. Det är en bra början.
Här har vi Richards skuggbild.
Det är ett litet steg för människan–
–ett jättelikt språng för mänskligheten.
–Houston, vi har ett problem. –Houston här, upprepa.
Houston, vi har fått ett problem.
MÅNSANNING
Det var ärligt talat grymt.
–Absolut lysande. –Dokumentärbilder av vad som hände.
Joe använde en enklare teknik.
Joe hängde papp i fiskelina och animerade genom att blåsa.
–Jag vet inte vad det ska vara. –Det är det här.
DROGFOLKSFEJS
Det hade varit väldigt innovativt–
–om det inte kommit av många års drogande.
Katherine och Jons bilder får vänta.
Vi måste ta en kort paus först.
Våra fem tävlande–
–kämpar om att få äta middag med The Last Skeptik och mig.
De har gjort skuggbilder.
Vi har sett riktigt förvånande och Jon och Katherines återstår.
Vi börjar med Katherines. Det här var hennes råvaror.
–Det är mycket där. –Ambitiöst eller katastrof.
–Skulle vi inte ta galna saker? –Du tog galna saker.
–Nån aning om vad det är, Greg? –Givetvis inte.
–Det ser ut som Karate Kid. –Ganska nära. Här är skuggbilden.
KASSTAGNINGAR UR LEJONKUNGEN
Visa oss ungen!
–Kan vi titta på bilden igen? –Ja.
Fanns det en bortklippt scen där de höll upp ett avhugget hästhuvud?
Men det var oväntat. Hon använde klädnypor, hushållsfärg–
–golfbollar, hårspännen, chilisås och gjorde savannen. Det är oväntat.
Det är oväntat om man ser savannen. Det där ser mest ut som skräp.
–Mr Jon Richardson kan rädda det här. –Jag klarar inte att se det så...
Jons var nästan vacker.
Han använde en röd ballong, en skyltdocka och häftmassa.
Han arbetade i en kvart och skapade den här–
–baletten, operan eller konsten.
Å nej, jag tappade min ballong.
Men jag kom hit för att tappa den.
DEN TAPPADE BALLONGEN
Jag tyckte om det.
Det är historien om hur en pojke blir till man.
Han leker med ballongen, den lämnar honom och han svullnar upp.
Vi vet alla att en ballong som flyger bort är det sorgligaste som kan ske.
–Det är hemskt. –Jag gjorde det erotiskt.
–Det tycker jag är oväntat. –Det var mycket vackert.
Vi har Lejonkungen, Månanfall, LSD–fejs, djurattack och ballong.
Det är som Oscargalan ett riktigt dåligt år.
–Jag sätter Doc på sista plats. –Det var hemskt.
Jag sätter Lejonkungen fyra. Den hade intressanta saker, men såg fel ut.
–LSD:n var fin. –Tack. Det betyder mycket.
Månanfallet var otroligt exakt–
–men det kunde inte slå skönheten i en pojkes färd till vuxen man.
Jon Richardson vinner omgången.
–Alex, vad är nästa uppdrag? –Vi har ett snabbt enbart för dig.
–God morgon. –Hej, Doc.
Fack. Titta, mitt namn står här.
Okej...
–Pengar, va? –Ja.
"Köp en present till programledaren. Du har 20 veckor."
–20 veckor? –Det ska man väl klara. 20 pund.
Ska jag köpa nåt som han tycker om? Retar upp honom? Inga ledtrådar?
20 veckor, 20 pund.
–Kan jag göra av med mer? –Gärna.
–Eller mindre? –Vad du tror att han tycker om.
–Present för 20 pund. –Hur väl känner du honom. Joe?
Greg? Helt okänd för mig.
Vi skulle umgås nyligen, men han sa att han arbetade.
Kanske en kalender så att han kan planera och inte göra folk besvikna.
–Kan jag köpa en rad presenter? –Ja, det kan du.
Tänkvärt.
Låt oss reda ut en sak. Jag skulle träffa Jon nyligen.
Vi skulle titta på dart. Jag hade ett jobb och skrev till honom.
Jag bad om ursäkt översvallande och han svarade inte.
Jag är glad över att inte umgås med passivt aggressiva personer.
Ja, du ger intrycket av att vara passivt aggressiv...
–Richard, berätta om gåvan. –Du tycker ju om dart.
Och 20 pund är för lite när man ska ge dig en present–
–så jag satsade pengar på dartligan och lyckades få in vinnare.
Vi har några här. Dave Chisnall vann samt Wright, Lewis och van Gerwen.
Jag fick ihop 250 pund och skänkte dem i ditt namn–
–till "Child's i" som tar hand om övergivna barn i Uganda.
Det ger dem tre månader av...
Tre månaders omhändertagande av övergivna barn i Kampala.
–De har ett meddelande till dig. –Bra.
Hej, Taskmaster. Jag heter Harriett, fostervårdare i Uganda–
–som arbetar med "Child's i".
Din gåva ger Annabelle min kärlek och omtanke–
–tills vi hittar en fast familj åt henne. Tack, Taskmaster.
Svårt att slå.
Jag menar, det är hedervärt, kreativt...
Många skulle inte sätta det på sista plats.
Då ser vi vad Joe har med sig.
Är det en brödrost?
Jag spelade högt... på att du åker vattenskidor.
Visst är de fina? Ja, de är antika.
Är de?
Jag kan inte lova att de flyter.
–20 pund? Riktigt fin gåva. Bra. –Tack.
–Jon nu. –Det här är en kokbok.
Det är recept från filmer så de är uppdiktade.
Du lär dig göra Big Kahunaburgare från "Reservoir Dogs"–
–Lembasbröd från "Sagan om ringen", smöröl från "Harry Potter".
Den kostade bara 12,99 så jag köpte 701 pennygodis.
Varsågod.
Jag gillar inte kokboken, ärligt talat, men godiset var helt rätt.
–Vem står på tur? –Ska vi titta på Doc Browns present?
Jag vill inte prata om den. Se om den betyder nåt för det är en chansning.
Det grundar sig på nåt du råkade nämna i en intervju.
Det var ett förhör.
Det är fint. Det var en lek jag, Mark Andrews och min syster kom på–
–som barn som hette "Galna hjälmmördaren".
Den gick ut på att min då 11–åriga syster bar hjälmen–
–och vi hoppade ut med cricket– slagträn...och slog henne i huvudet.
Det är en fin present.
–Du har en present kvar. –Katherines.
–Vad heter du? –Greg.
–Nej. –Jo...
Jag har ändrat det.
Jag köpte 0,1 kvadratmeter land–
–som ger dig titeln lord.
–Du är nu lord Greg Davies. –Ja!
–För 20 pund? –Ja, ni är ju så konstiga.
–Alla köper ju sina titlar ändå. –Det är förgiftad ödemark.
Nej, det är bara ett sätt att utnyttja det absurda systemet.
–Säg det riktigt. –Utnyttja det absurda systemet.
–Ers nåd. –Majestät.
–Ers nåd! –Det här blir svårt.
–Vem var sämst? –Richardson.
Din jävla...heliga lord...
Skidorna sen.
Det är så svårt. Alla vet att jag borde sätta Richard som etta.
Gåvan är redan given och gör nytta så jag är nöjd med tredje plats.
Ja, men det får mig att se ut som en skitstövel.
De blir så glada när de får veta att de har fått pengarna av en lord.
Okej, jag sätter Osman som etta.
Jag måste göra det för min publik.
Men jag sätter Katherine tätt bakom. Jag tänder på att vara lord.
Och Doc Brown sen för att han gjorde efterforskningar.
Tack för att du verkar bry dig, Doc.
–Ingen orsak, ers nåd. –Vinnare är Richard Osman.
–Jag känner för ett nytt uppdrag. –Det här, lord Davies, är så bra.
–Hej, Alex. –Hej. Stanna där.
–Vad är det här för helvetiskt? –Hej!
Hur är det?
–Visste du att jag var här? –Nej, var inte det strikt förbjudet?
–Har man sett, mystiken tätnar. –Hej!
–Hur är det? –Hej, Joseph.
–Hejsan! –Hej, Jon!
–Jag visste inte att du skulle komma. –Jag får säga detsamma.
Det här uppdraget ska utföras i lag.
–Hej, Alex! –Hej på dig!
Vad är det här? Han är från en tidigare säsong.
–Josh ska hjälpa er vinna fem poäng. –Det är som då tre dr Who träffades.
Ni kan alla vinna eller förlora.
Det finns inga individuella poäng.
Bakom mig ser ni Taskmasterns tre uthus.
Det är ess, två och tre. Jag har tre kort.
Ni ska dra ett var och gå till ert uthus.
–Lycka till, gentlemän. –Lycka till.
Vad har vi här? En låda grönsaker.
Svart hårband, kanske ögonbindel.
Nej, jag såg just en ögonbindel.
–Ska jag läsa det för dem? –Som du vill, Josh.
"Sätt på ögonbindeln."
"Instruera den närmast dig att öppna sitt uppdrag."
–Joe! –Hej!
–Du kan öppna ditt! –Tack!
–Richard...öppna ditt uppdrag. –Ska bli.
"Ta på öronpropparna och hörselkåporna och läs sen vidare."
Josh...jag tar på mig öronproppar–
–och sen hörlurar, så jag hör inget mer.
Dra åt helvete.
Musik.
"Stanna på din estrad och instruera nästa att öppna sitt uppdrag."
Jon, öppna ditt uppdrag!
"Läs inte det här högt."
Vad står det, Jon?
–Du kan fråga om du inte förstår. –Jag förstår precis. Du är galen.
Som då de tre dr Who träffades? Inte alls.
Fina Josh Widdicombe är tillbaka.
Han har mitt namn tatuerat på sin fot från förra säsongen.
Vi behövde jämna lag. En ser inget, en hör inget och en får inte prata.
Stanna upp där. Vi tar en kort paus och får sen avslutningen.
Vi närmar oss slutet och en av de tävlande är farligt nära–
–att vinna den pinsammaste middagen nånsin. Men först uppdraget.
–Vill du se Katherine, Doc och Joe? –Ja.
Det här bör förklara uppdraget.
Jag kan inte läsa det. Kan jag gå dit?
Det står att jag måste stanna.
Sms? Har du mitt nummer?
Vill du ha mitt nummer?
07... Fan, vad är mitt nummer?
Jag behöver en potatis...
...men jag kan inte prata eller gå.
Jag hör ingenting, men har du en potatis?
–Jag har palsternackor och morötter. –Potatis?
Vänta.
Visa mig!
–Är det här en potatis? –Det ser ut som en lök.
En lök? Fan, vänta lite.
–Vad gör du? –Rotar...
Det är en palsternacka! Håll upp dem!
Det är ingen mening att säga nåt.
Hur mycket har du? Ja! Får du lämna din estrad?
Jag har inte hört nåt annat.
Gå framåt. Åt höger nu.
Nej, åt andra hållet. Lite åt vänster.
Gå rakt framåt nu. Fortsätt så.
Sväng lite åt höger nu. Det är bra. Gå rakt fram nu.
Fortsätt så. Du går rakt mot henne. Du har inget i vägen.
–Jag gissar att Katherine är stum. –Fortsätt. Hon får inte prata.
–Jag har fattat det. –En meter till.
–Du behöver en potatis. –Ja!
Var det allt vi behövde göra?
–Gjorde vi det i tid? –Ni tävlar mot det andra laget.
–Osman har längre ben. –Vi är klara!
Intressant att Joe i mössa och hörlurar skrikande högt i en park...
...inte verkade så malplacerat.
Dags för Joshs återkomst med Richard och Jon.
Jag ser ingenting.
Jag ser inte ett dugg.
Josh...Jon behöver en potatis.
Behöver Jon en potatis? Okej.
Ingen potatis hittills.
Jag tror inte... Jag har en potatis.
–Richard? Richard? Jon? –Du gör det bra, Josh.
–Kan du höra mig? –Du kan gå fort. Det är fritt fram.
–Fortsätt ge mig vägledning. –Lite till vänster. Bra. Lite till.
Du kan gå fortare. Lite åt höger, Josh.
–Kan jag gå fortare? –Lite mer åt höger. Det är bra.
Du kan öka farten nu. Det är inget i vägen på länge.
Det är bra. Rakt fram. Du är omkring två meter från Jon.
–Jon? –Fortsätt.
–Stoppa klockan. –Är det klart?
Bra jobbat.
Mycket sött att se en liten pojke ge en annan liten pojke en potatis.
Jag läser om det sms:et ibland. Richard och jag sms:ar om fotboll.
Bland kommentarer om Fulham står det: "Jag behöver en potatis."
Doc, Katherine och Joe gick i mål på 5 minuter och 49 sekunder.
Det låter inte bra.
Jag har siffran 5,20 i mitt huvud.
Ja, du tog nog tid inombords, din knäppskalle.
Den tidigare vinnaren och de här gick i mål på 59 sekunder och 4 minuter.
Vinnare är Jon Richardson och Richard Osman.
Det är tätt och spännande–
–när de går upp på scen för det sista uppdraget.
–Jon, kan du läsa upp det? –Jag ska försöka.
Bryt sigillet och ta det därifrån.
Herre jisses!
"Kasta kaninerna i era hattar."
"Den med flest kaniner i hatten efter 100 sekunder vinner."
Kasta i kaninerna med bältet på.
Ni får en poäng per kanin i hatten.
Lycka till. Ni har 100 sekunder från och med nu.
–Jävla kanin! –Doc Brown har fått i alla.
Nej!
Jag har jätteroligt.
Jon, luta dig framåt.
Fem sekunder kvar, Jon.
Där är tiden ute.
Kom ner hit så försöker vi reda ut den där galenskapen.
–Vem hattade flest kaniner? –Det var ett intressant uppdrag.
–Kontroversiellt, eller hur? –Vi tänkte med hattarna på.
–Vi tänkte oss Jons metod. –Ja, den sportsliga.
Jon behöll hatten på, vann över publiken, men fick bara fyra kaniner.
Richard fick bara sju för att nån stal hans kaniner.
Doc och Joe fick 12, men Katherine Ryan fick 15 kaniner.
–Vad betyder det för ställningen? –Det hände mycket.
Ledningen har tagits över av Katherine Ryan!
Jisses, Katherine vinner. Starkt.
Och det är värt att notera att Joe osannolikt nog hamnade i mitten.
Katherine Ryan har även tagit över den sammanlagda ledningen.
–Herre jisses, tack. –Lagom till middagen.
–Gå upp och ta emot ditt pris! –Tack.
Vad har vi lärt oss idag? Vi har lärt oss mycket–
–men vi har bara lärt oss en viktig sak och det är att jag är en lord.
Ännu en applåd för vinnaren Katherine Ryan!
Tack ska ni ha!