BÅGAR ÄR STARKA
Hej, jag heter Greg Davis och det här är "Taskmaster".
Det är säsongsavslutning, så nu ska den slutgiltiga vinnaren koras.
Den som har fått ihop mest poäng under hela säsongen får lyfta trofén.
Detta majestätiska gyllene huvud tillfaller mästaren i "Taskmaster".
De fem potentiella segrarna är: Doc Brown, Joe Wilson–
–Jon Richardson, Katherine Ryan och Richard Osman.
Och min administrativa klippa under denna upplevelse heter Alex Horne.
Du är min administrativa klippa.
Är jag? Så fint. Jag har sån oerhörd respekt för dig.
Får jag ställa en fråga? Vill du göra mig den äran–
–att bli min gudfar? Det här är ett juridiskt bindande dokument.
–Jag har nämligen ingen. –Jag vet inte vad det innebär.
Gör du som jag vill om jag skriver på?
Det var mest presenterna jag tänkte på.
–Du kan få ge mig presenter. –Tack.
Det är sista avsnittet. Det känns spännande.
Förvånansvärt nog ligger två personer etta och tvåa.
Katherine leder, fyra poäng före Jon. Resten ligger inte långt efter.
Vem som helst kan vinna, förutom Joe.
Jag har haft en förtjusande tid.
Dags för avgörandet. Vilken kategori avslutar säsongen?
En känslosam sådan. Vi har bett dem ta med sina finaste minnessaker.
Den som har den bästa vinner det första uppdraget.
Den som vinner avsnittet får många nya minnen.
–Hänger du med? –Ja då.
Minnessaker. Minnen. Souvenirer. Skräp.
–Jon? –Det här har jag haft i 20 år.
Det är bland det bästa jag äger. Ett romerskt mynt–
–som jag hittade när jag påtade i trädgården.
Jag blir exalterad varje gång jag rör vid det.
Det användes på romartiden. Det var då den valutan användes som mest.
Vad de köpte vete tusan. En kalebass?
–Jaså? –Eller kanske några courgetter.
Det ser ut som en sketen mjölkkapsyl.
–De är nästan gratis på Ebay. –Okej. – Femte plats.
–Joe, vad har du tagit med dig? –Jag tog med en klassiker.
En användbar sak, min karta över Grand Union Canal.
Snyggt...
Med en av slussvakternas autograf.
Träffade du slussvakten? Vad hette han?
Clive Hut.
–Beskriv Clive Hut med tre ord. –Astmatiker.
Så de tre orden skulle bli "Clive Hut, astmatiker"?
–Ja. Clive Hut, astmatiker. –Vad tog du med, Richard?
Jag träffade en av mina och alla andras största idrottshjältar.
En av få som jag nånsin har tagit en autograf av.
Jocky Wilson, en gigant inom sin idrott.
För oss som har spelat på Lakeside–
–innebär det där en närmast given förstaplats.
Det var mycket vänligt. Han var dessutom en riktig gentleman.
–Alex har fakta om Jocky Wilson. –Han åt ständigt godis.
Han vägrade borsta tänderna och tappade den sista vid 28 års ålder.
–Åh nej! –Man kunde ha gissat sig till allt.
–Vad tog du med, Katherine? –Som kvinnlig komiker...
–...får jag många frågor. –Det kan jag tänka mig.
"Hur är det att vara en del av en revolution?"
Jag finner ödmjukhet i detta mynt från rösträttskampen.
Ser ni? En dam från Dagenham gav mig det.
Det var en av metoderna som gav oss kvinnlig rösträtt...
–...genom deras uppror. –Oj!
Jag kommer att framstå i dålig dager om Jocky Wilson slår det där.
–Doc? –År 2003...
...ville jag verkligen ligga med Myleene Klass.
Jag stötte på henne av en slump–
–och hon bad mig skriva en raplåt åt henne.
–Vilket jag gjorde. –Skulle hon rappa den?
Ja, så jag fick tillbringa en vecka med henne.
Det hände inget, och det är som det är.
Dock...
Några veckor senare gav hon mig rappen som jag skrev åt henne.
Hon är ju en klassiskt skolad pianist.
Hon skrev ut den i notskrift och ramade in den.
Sen fick jag den med ett litet meddelande längst ner.
"Jag bjöd aldrig hem dig, men..."
Det var en väldigt fin gåva–
–som även sa: "Hör aldrig av dig igen."
–"Du får en inramad varning." –Jag håller den högt.
–Jag värderar den högt. –Myleene Klass har två tänder kvar.
Jaså, klarar hon sig bättre än Jocky?
Nu måste du fatta ett beslut. Du har hört alla fem.
Då så: På femte plats... Det här kan nog bli en chock för er.
–Där hamnar Joes kanal. –Jaså?
På fjärde plats hamnar Myleenes rap.
På tredje kommer Jon romerska mynt, eftersom det inte är värt ett skit.
På andra plats hamnar otroligt nog–
–det otroligt värdiga suffragettmyntet.
Förstaplatsen går alltså till den signerade Jocky Wilson–affischen.
Tror ni att kvinnor är viktigare än Jocky så får ni med mig att göra.
Det gör inget. Jag försökte med ord, nästa gång blir det handling.
Nu kommer det första riktiga uppdraget.
–Som jag har längtat. –Här kommer det, Greg.
En räv, en vagn...
Om uppdraget går på tid så bör jag nog ta en titt på vad vi har först.
"Lägg alla varor i shoppingvagnen."
"Snabbast vinner. Tiden börjar nu."
Åh nej... Vilken utmaning.
Ska jag pumpa upp båten innan jag öppnar grejen?
Jag kommer att framstå som en idiot.
Richard har varit den vettigaste hittills.
Det där var ju vettlöst! "Jag pumpar innan jag vet nåt."
Går du ut varje kväll med kondomen på?
Jag bär två.
Det jag tänkte säga var att det inte står att madrassen måste användas.
Och det är en madrass, inte en båt.
–Vem ska vi börja med? Katherine? –Ja.
Men din jävel!
–Tack, Katherine. –Tackar.
Det har inte gått att rubba Katherine under hela säsongen.
"Jag får jobbet gjort så fort som möjligt"–
–"även om nån jävel tar bort hjulen på vagnen."
En otrolig prestation. Kvinnokämpen Jocky Wilson hade varit stolt.
Trots att hjulen oturligt nog föll av så klarade Katherine det på 2.44.
Under tre minuter. Till och med under fyra.
–Vem står på tur? –De lär inte gilla det: Doc och Jon.
"Bröderna Fniss".
Är det där en bro? Aha, jag förstår...
Inte illa.
Jag känner mig som Steve Backley.
Raska på...
Det fanns ju en brojävel där. Satan!
Herregud, kycklingen har rymt...
Det finns ju en bro där också...
Det hade verkat helt spontant–
–om du inte hade nämnt att du missade två broar.
Jag trodde att jag kunde hantera press innan det här programmet.
–Om ni iakttar mig noga... –Vilket jag har gjort.
Då vet ni att jag tar förhastade och usla beslut–
–som jag sen känner mig tvungen att hålla fast vid för evigt.
Jag ändrar mig aldrig, oavsett hur värdelöst beslutet var.
–Men han fick väl jobbet gjort? –Han slutförde det på 4.24.
Dubbelt så mycket som Katherine.
Hur missade jag broarna, polarn? Det gör mig galen.
Kallade du mig "polarn"? Det har ingen gjort förr.
–Klippet besvärar mig. –Ibland syns inte broar.
Du stoppade åtminstone allt i en säck innan du slängde över det.
Tack, kompis. – Det här är som en fokusgrupp. Det uppskattas.
Även Jon var långsammare än Katherine. Tiden var pi, 3.14.
–Pi... –För att han inte använde säckarna?
–Han lufsade runt istället för över. –Jag törs inte gå nära vatten.
Folk kan tro att jag är en sork och döda mig.
Och inte på ett humant sätt.
–Som Jon nog minns... –Nej, nej, nej!
–Tig! –Det skedde en liten...
I slutet råkade vi märka att Jon strosade iväg.
–Tack, Jon. –Det var ett sant nöje.
Fickorna fulla av svampar. Du la inte allt i vagnen.
Jag la era svampar i vagnen. Jag bär alltid runt på två svampar.
–Blir Jon diskvalificerad? –Plötsligt ligger Doc bättre till.
Trots att du inte kan se broar.
Men när Doc var klar tittade vi närmare på ån.
–Åh nej... –Tappade jag nåt?
Herregud...
Jag tog åtminstone skräpet med mig.
–Vad innebär detta, blir de diskade? –Det är upp till dig.
Båda blir diskade.
Efter pausen tar vi en titt på Richard och Joe.
Välkomna tillbaka.
Fyra komiker och tv–personligheten Richard Osman–
–tävlar inte bara om några skitiga gamla mynt–
–utan även om "Taskmaster"–trofén.
–Det handlar om vagnar, Alex. –Just det, Greg.
Trots uppdragets enkelhet misslyckades både Jon och Doc–
–med att lägga alla föremål i vagnen, så Katherine leder.
Hon slutförde det på 2.44. Nu återstår bara Joe och Richard.
–Är du beredd? –Ja!
Bra, för här kommer de.
Jag kan gå över bron men det här går fortare.
Det här blir en rekordtid.
Den har inga hjul. Helvete...
Mina fötter är jättetunga.
Hur skötte jag mig? Ligger allt i vagnen?
Jag är glad att jag blåste upp den.
Vi väldigt långa gentlemän förväntas ofta vara milda och vänliga.
Det var skönt att se en av oss släppa loss.
Det var kul. Och det var inte en modern vagn. Den var tung.
Han fick rätt mycket uppmärksamhet.
–Folk sa: "Titta, Richard Osman!" –"Han kastar en kundvagn!"
–Låt oss tala om Joe. –Han var snabb.
–Han har aldrig varit effektivare. –Floder skrämmer mig inte.
–Vad skrämmer dig? –Hästar och mörker.
Det här måste vara Joes bästa prestation hittills.
Ja, men det är tajt. Richard klarade det på 1.59.
–Va?! –1.59.
Inklusive tio sekunders byxupprullning.
Intressant, eftersom Joe hade 1.52.
–Vann jag? –Du vann.
Hur ser poängställningen ut?
Det är spännande. Vi har fem tävlande, men bara en ledare.
Richard Osman ligger etta!
–Ge oss en ny uppgift. –Det här är en laguppgift.
–En potatis! –En potatis...
–Då ska vi se... –Jag öppnar och du läser.
"Gör den bästa stop motion–filmen med denna potatis i huvudrollen."
"Ni har en timme på er. Tiden börjar nu."
Ska vi ge potatisen ett ansikte?
Eller ska vi göra olika små figurer av den?
Möjligheterna är oändliga, men jag vet inget om animation.
–Har du erfarenhet av stop motion? –Nej, men man tar väl två foton?
–Är det stop motion? –Sen gör man en film.
Bara två? Då behöver vi knappast en timme.
–Vi vill ha cirka 800 bilder. –800?!
–Har du blivit galen? –Då blir filmen 30 sekunder.
–Animation är jättesvårt. –Vi skojar till en skräckfilmstitel.
–Vad vore kul? "Hatisk potatis"? –"Den odöda päran"?
"Mosaren"?
Vi gör en mun att sätta fast. Flera olika munnar.
Man gör väl bara så där?
–Ska vi ge den ögon eller nåt? –Visst ser det ut som en potatisstöt?
–En potatisstöt, nu fattar jag! –Han är den onde.
Det är därför han har vit kostym.
Flytta tillbaka honom. En gång till.
Och igen.
Det är enklare än jag trodde.
–Det där blir bra. –Först är han glad, sen förvirrad.
–Sen får han panik. –Då var vi klara.
–Grattis. –Då var det klart!
Vi behöver fortfarande en titel.
Kom med nåt bättre än "Mosaren".
Förklara för de otroligt korkade vad stop motion är, Alex.
Typ "Morph", "Wallace & Gromit" och många av "Poirot"–filmerna.
–Vi tittar på dumheterna. –"En gosse och hans far".
–Av Richard och Richardson. –Den tar vi.
Här kommer den.
28 DAGAR KNÖLIGARE
28 VECKOR KNÖLIGARE
Om jag inte misstog mig så kände en muterad potatis i jorden av–
–att en människa skadade en av hans sort. Så han närmade sig huset.
Han lyckades avväpna människan och mörda honom.
Och i den rysliga upplösningen ser vi barnen till den muterade potatisen–
–utkräva sin hämnd på mänskligheten.
Ungefär exakt. Men hans avsikter var inte fullt så hemska.
Egentligen ville potatisen bli vår vän–
–men den första människa han såg var Alex som mördade en potatis.
Så Alex utlöste olyckligtvis världens undergång.
–Han var väldigt lätt att arbeta med. –Vi bad honom bara titta åt sidorna.
–Men han tittade uppåt på eget bevåg. –Slängde han in det helt gratis?
–Han bjöd på det. –Duktig liten gudson.
Ska jag killa dig lite?
Joe, Doc och Katherines film väntar.
Mycket sevärd, antagligen. Så vi ses efter pausen.
Välkommen åter till vår säsongsfinal.
En kanalkarta och en Jocky Wilson–affisch står på spel.
Spänningen är olidlig. – Vad höll vi på med, Alex?
Före pausen avnjöt vi lite stop motion–animation.
Richard och Jons "28 dagar knöligare" gick hem hos publiken.
Ja, bättre än vi trodde när vi skrev det här.
–Mycket bättre. –Här är Joe, Katherine och Docs film.
UR KNÖLIG SYNVINKEL
Här strosar jag längs korridoren...
Vilka skabbiga lister...
–Mr Plugg. –Ditt jäkla ollon.
Ni är som alltid på rätt plats vid rätt tid.
–Va? –Ni behöver nog ingen martini.
–Jo, gärna. –Nej, för er skalle är redan mos!
–Åh, jösses... –Mos!
–Var det en ordvits? –Ja, det var en ordvits.
–Dra åt helvete. –Strunt samma...
Jag fick honom.
En schyst Bondparodi fram till att Bond–
–det vill säga potatisen, sa "Ditt jäkla ollon".
Det var helt improviserat.
–Va? –Här kommer lite fakta.
De tog nästan exakt 800 bilder. Jon och Richard tog 1 463.
–Det var ju ett mycket längre verk. –Men deras var så ryckig.
Vår potatis rörde sig galet mjukt.
Man såg inte en enorm och en pytteliten hand hela tiden.
Det var verkligen galet mjuka potatisrörelser.
Det där kan ha inneburit segern.
Vänta nu, bra film handlar inte om att racka ner på andras arbete.
Men jag fattade inte varför potatisen fick en klack i sig på slutet.
Brukar inte Bondfilmer ha befängda slut?
Jo, men det var helt obegripligt. Historien höll inte ihop.
En feministisk historia. Jag ska bli den första kvinnliga potatis–Bond.
Jag lämnar den feministiska historieskrivningen därhän.
Bond förtjänar att dö efter alla sina sexuella övergrepp.
Jag säger inte emot, men inget av det framgår i filmen.
Jag tyckte att båda var superba, men "28 Dagar" var strået vassare.
Tre poäng till de lagmedlemmarna och två till Bondgruppen.
Dags för säsongens sista förinspelade uppdrag.
–Se till att det blir bra. –Ja då, vi ska till bron.
Schyst!
–Hallå där! –Hej, Jon.
Så bedårande.
Hoppas att vi inte ska skapa nåt. Jag är usel på sånt.
"Bygg en bro över floden av saker som finns på bordet."
"Den högsta bärande bron vinner." Högsta?
"Bron måste kunna bära potatisen."
"Bron måste kunna bära ponnyn."
–Står det verkligen ponny? –Nej, potatis.
Ponny lät vettigare.
"Bär inte hand på uppdragsgivarens hus."
"Era 20 minuter börjar nu." Det var inte mycket...
–Bara saker på bordet? –Vad som helst på bordet.
Okej...
Det är riktigt vatten. Ganska häftigt.
Den ska bära en potatis som är ganska tung.
Det var den lataste läsningen på hela säsongen.
Du såg P och O och tänkte: "Skit samma, det är ponny."
De flesta hade nog gissat på ponny.
Man behöver inte gissa. Det står där.
Din inbyggda förmåga att förutse text är nog trasig.
–Jag erkänner, jag hade för bråttom. –Vi börjar med hipstergänget.
Katherine, Jon och Doc.
Vet du vad "Debajo de la Mesa" betyder?
–Ja. –En bärande bro över floden...
Rör inte huset. Potatis.
"Hur många sugrör krävs för att bära en potatis?" Den urgamla frågan...
Potatisen är ganska lätt. Säger han nu...
Triangeln är den starkaste formen.
Vilken form är starkast? En båge, eller hur?
–Stark. –Vad gör den här?
En meningslös detalj.
Den är tyngre än jag först trodde.
Jag tuggar de här så att de blir klibbiga.
Äckligt. Jag ogillar tuggummi och när det kommer ut ur folks munnar.
Jag är nyfiken på vem som väljer tuggummit.
Usch, mintsmak! För mycket mintsmak.
De är så starka att ögonen tåras.
Det där blir bra. Men jag får nog snabba mig.
Folk vet inte att jag är så här smart.
Vidrigt. Jag är ledsen, hörni.
Jag vill inte ta i det, trots att det var min mun.
Vilken skitidé...
Strålande. Hur gör vi nu den större?
Det är väldigt riskabelt.
Det pågår en viss korsning av raser här.
Herregud... Jag fattar inte.
Jag mäter höjden från gräset först.
Jag framhärdar med det här. Jag använder klövarna som en sorts...
–Jag är rätt nöjd. –Jag kunde inte ha gjort det bättre.
–Tack. Snygga trianglar. –Vi ses.
På alla stora ingenjörsmöten jorden runt, där uppgiften är en bro–
–är gummi det första material som föreslås.
Ni vet nog inte det, men jag har en examen i stadsplanering.
Där lärde jag mig om trianglar.
–Gick det dåligt i gymnasiet också? –Ja.
Vet du när du förlorade uppgiften, Katherine?
Det var när du sa: "Folk klarar inte av att jag är så smart."
Jag hade inte tillräckligt många trianglar.
–Den såg fantastisk ut. –Den var fin.
–Jag trodde att den skulle hålla. –Vi tittar på bron.
–Tjusigt. –Materialen saknades.
Såvida man inte ville använda försvarslösa däggdjur.
Men får jag en massa sugrör så ska jag få er att häpna med trianglar.
Det stör mig att jag frågade vad "Debajo de la Mesa" betydde.
–Har du listat ut det nu? –Vad betyder det, Jon?
Jag tror att det betyder "under bordet".
–Du tryckte även på en knapp. –Och jag sa att den var meningslös.
–Vill du se vad den gör? –Inte nu. Då ville jag det.
Vi kollar vad knappen gör.
Vad gör den här?
En meningslös detalj.
–Hur många minuter? –Du har 3.15 kvar.
TITTA UNDER BORDET
Jag behandlar väl inte djur illa genom att göra så här?
Vet du vad det där betyder? "Debajo de la Mesa"?
–Ja, det gör jag. –Bra.
Verktygen som ni har gett mig–
–är så bra och till stor hjälp.
Nu är jag nöjd. Ajöken.
Vad i helvete?!
Ni vet ju att min syn påverkas negativt av broar. Det är en skandal.
Vet du inte att sugrör och gummiband är värdelösa?
Vad stod det i uppgiften? Fick man inte bara använda sakerna på bordet?
–Jo. –Och det satt fast på bordet.
–Vi förutsåg ert ifrågasättande. –Så vi kontaktade Susie Dent.
Vi vet ju från tidigare avsnitt att ni respekterar hennes åsikt.
"På" innebär "att vara i fysisk kontakt med", enligt Dent.
–Joe har varit väldigt tyst. –Eftersom jag fixade det.
Min enda färdighet är att jag kan lite spanska.
Jag översatte i huvet och tänkte: "Båten heter 'Under bordet.'."
Det var så nära att du tittade under bordet.
–Jag tryckte på knappen! –Du är under bordet ändå.
Men du byggde ändå en hög bro.
Vill du ha måtten i meter eller fruktpastiller?
–I kilometer. –Hans var 11,4 fp hög.
Alltså fruktpastiller. Det blir samma sak i centimeter.
Docs var exakt 10 fp.
Så Jon leder. Katherines var en millimeter, bredden på ett gummiband.
Vi tar Jon och Richards broar efter pausen.
Vi återkommer med en sista direktsänd uppgift–
–samt kröningen av säsongens segrare. Spännande, va? Vi ses snart.
Välkomna åter till den sista delen av säsongens sista avsnitt.
Myleene Klass har signerat ett papper som alla vill vinna.
Vem får gå hem ikväll som säsongens mästare?
Vi får snart veta. – Åter till allvaret, Alex.
Ja, Greg. – Vi har sett folk bygga broar åt en potatis.
För en gångs skull är Jon Richardson längst, med 11,4 cm.
Men vi har ännu inte sett Joes och Richards verk.
Har de använt vår gömda utrustning?
Det handlar om ingenjörskonst, va?
Det här är för såna som var bra på naturvetenskap.
–Vi gjorde inte sånt i min skola. –Vad gjorde ni, då?
–Vi snickrade mycket. –Skulle du vilja ha lite trä?
Jag vet inte vad jag ska göra...
Smarta människor hade väl byggt ett korthus eller nåt?
Herrejävlar! Nu sätter vi igång.
Nu bygger vi lite konstruktioner. Det här är framtiden.
Jag känner mig självsäker.
–Nu stilar jag bara. –Får jag flytta kanalbåten?
Den är så långsam. Kolla...
–Det lär ta en evighet. –Gör ljudet igen.
Där har vi ett golv.
Nu tappade jag självförtroendet igen.
Jag är så stressad. Extremt stressad.
Det måste finnas en smart lösning.
Det här är jättesvårt om man är tämligen korkad. Vilket jag är.
Jag fattar inte hur ingenjörer lyckas.
Det är nästan omöjligt. Hur gör man en sån där valvbåge...?
Nu blev jag alldeles uppspelt.
Här har vi nåt... Det blev starkare nu.
Det blev starkare. Hur använder vi det?
Bågar är starka.
Bågar är starka...
Har jag missat nåt på bordet som skulle kunna användas?
Får jag mäta?
Jag ser fram emot att få se de andras lösningar.
–Lycka till, allihop. –Tack, Richard.
Riktigt chockerande. Richard Osman, vanligtvis en mästerlig logiker.
"Det måste finnas en smart lösning. Jag slänger allt i floden."
Är det nåt vi vet om spagetti så är det att den blir starkare blöt.
Richard gjorde dock en hyfsad bro. Den är symmetrisk och 8 cm hög.
Mycket bra, men låt oss tala om styrkan i bågar.
Det är ditt öde att släppa en parfym med det namnet.
Viska "bågar är starka" in i kameran.
Bågar är starka...
–Vackert, inte sant? –Raffinerat, tålmodigt och vackert.
–Hur hög var den? –De övrigas var 8, 10 och 11 cm.
–Låt inte min vara skit... –Joes var 9 cm.
–Jag beklagar. –Ofattbart!
Men din min när du sa det där... Jag kunde ha adopterat dig då.
–Jag förstår det. –Vi ville alla krama dig då.
Jag kände mig som ungarna i skolan som klarade alla prov.
–Alex, ge mig poängställningen. –Katherine kom sist.
Hon kom jättesist. Sen kom Richard, Joe och Doc. Jon vann.
Gratulerar.
–Hur ser ställningen ut? –Katherine åkte ner till näst sist.
Richard leder detta avsnitt hittills.
Vi får snart veta vem som vinner och får gå hem med vår trofé.
För att få fram en segrare krävs en sista drabbning.
Jag ber er inta scenen en sista gång, för säsongens sista uppgift.
Ni ser strålande ut. – Richard, äntligen är det din tur.
–Läs kvällens sista uppdrag. –Härligt.
Hej, Alex. Då så, polarn. Det är första gången jag har fått...
"Ta på ett par skyddshandskar, ät en hel banan"–
–"sätt på er en slips korrekt, och klappa så många gånger som möjligt."
"Alla uppgifter ska utföras inom 100 sekunder. Flest handklapp vinner."
Jag anar en protest från Katherine.
Vad i helvete?! Jag lyssnade inte ens på det sista–
–för det här är ett exempel på den misogyni–
–som gör att såna som jag förlorar!
–Jag vet inte hur jag ska bemöta det. –Håll käft!
–Kan du inte knyta en slips? –Nej!
Kan vi stoppa in en tampong istället? Då ska ni få se...
Jag knyter din slips om du äter min banan.
Jag är dock gift, så det blir inte mer än så.
Den rättegången vittnar jag gärna i.
Katherine kan dock ha en poäng. Finns det nåt som...
Jag har en lösning. Jag läser alla dessa ord–
–men flyttar ett komma. Då löser det sig nog.
"Ta på ett par skyddshandskar, ät en hel banan korrekt"–
–"sätt på er en slips, och klappa så många gånger som möjligt."
–Fixat! –Det känns som att jag sabbade allt.
–Nej då! –Inte alls.
Nu ser vi vad det där myntet har ställt till med.
Lycka till, era 100 sekunder börjar nu.
En handske på. Två handskar på!
Två handskar på!
–Kom igen, Joe. –Så ja...
Hur går det med slipsen, Katherine?
–Ordningen spelar ingen roll. –Ni behöver bara ta på er slipsen.
Ingen har börjat klappa än.
Vad pysslar du med? – Han är igång!
Sitter de på?
Fortsätt klappa, kom igen!
Fortare! Tio sekunder kvar!
Tio sekunder, kom igen!
Sex, fem, fyra, tre, två, ett!
En oerhörd prestation från samtliga.
Ge dem en applåd innan vi tittar på slutställningen. – Bra jobbat!
Upplösningen var en nagelbitare. –Vem klappade minst?
En bra fråga. Trots att han klappade två gånger i sekunden, 192 handklapp–
–så klappade Jon Richardson minst.
–Överraskande. –Jag trodde inte att du räknade.
Vi hade fem personer med klickräknare, en för var och en.
Jaså? Jag slutade ett tag för att knyta slipsen ordentligt.
Alla bär ju inte slips, men de som gör det bör göra det med en viss...
Du behövde inte knyta slipsen korrekt, bara äta bananen korrekt.
Jag är rädd att avsnittets hjälte, så nära sin första avsnittsseger–
–diskvalificerades eftersom han inte åt sin banan korrekt.
Han är dock allergisk.
Det här programmet är till för den stora grupp människor–
–som tror att matallergiker bara hittar på.
Jag räknar stolt mig själv till dem.
Jag äter en banan om du kollar min avföring imorgon.
Han klappade ändå inte mest.
–Då var det ju skit samma. –Han klappade näst mest.
Jon hade 192, Katherine 221–
–och Joe Wilkinson 234.
Doc Brown klappade 237 gånger och Richard Osman 249!
Låt se vem som går hem med en kanalkarta.
Vinnaren är givetvis Richard Osman.
Där har vi det. Richard Osman står som segrare.
–Gå och njut av dina priser, Richard. –Tackar.
Innan vi avslöjar säsongens vinnare ska vi se vad vi har lärt oss idag.
Oavsett vad man har gjort, hur länge man levt eller vem man känner–
–så finns det tillfällen då man helt enkelt inte kan se broar.
Ge ännu en applåd för kvällens vinnare – Richard Osman!
Jag är rädd att ni inte är klara än. En otroligt viktig sak återstår.
Alex har räknat ihop säsongens poäng, så nu ska det äntligen avslöjas–
–vem som vinner alltihop–
–och till den personen överlämna denna vackra trofé.
–Alex, över till dig. –Vinnare av vår andra säsong blev...
...Katherine Ryan!
Tack!
Katherine Ryan!
Bra jobbat av Katherine. Vi ses nästa säsong. Tack och god kväll!