Hej, jag heter Greg Davies och det här är "Taskmaster".
Vi närmar oss säsongens slut och ska ta få veta vem som vinner–
–den mest eftertraktade trofén i tv:s historia.
Tänk er att vakna varje morgon till det här ansiktet.
Där kommer det helt klart att stå.
Här är våra fem tävlande: Al Murray–
–Dave Gorman, Paul Chowdhry–
–Rob Beckett, Sara Pascoe.
Bredvid mig sitter Alex Horne.
–Heter du så? –Ja.
Jag heter Alex Horne och är inryckande "taskmaster".
Om du blir sjuk eller försvinner så blir jag "taskmaster".
Annars tar vi hit David Walliams.
Vi brukar börja med en pristävling. Hur ser den ut idag?
Ja, vi börjar med en pristävling.
Idag bad vi de tävlande att ta med sin glansigaste sak.
Den som har den mest glänsande saken vinner högsta poäng.
Den som vinner hela avsnittet får med sig fem glänsande saker.
–Wow. –Ja.
–Alla älskar väl glansiga saker? –Ja.
Sara, vad har du tagit med dig och varför borde den vinna?
Jag har tagit med mig singeln "Shine" av Take That.
Den är glansig på många sätt och det är en av världens bästa låtar.
Det håller väl alla med om? Inte?
Har du ett komplicerat förhållande med Take That?
Jag älskade dem i början.
När de splittrades fortsatte jag att leva.
Tur det, för sen förenades de igen.
Sen fick vi veta att tre av fyra inte betalade skatt.
–Det gillar jag inte. Komplicerat. –Ja.
Men om jag älskar dem tillräckligt förändras de nog.
Rob, vad har du tagit med dig?
Nåt som är mig kärt. Jag älskar fotboll och har med mig–
–ett nästan 99 % färdigt klistermärkesalbum från World Cup.
Titta vad de glänser.
Det jobbiga är att det påminner mig om hemska saker från 80–talet.
Jag hatar fotboll.
Var det ett dåligt val?
Jag köpte klistermärken för att passa in.
–Paul, vad har du med dig? –Mina glansiga kulor.
Självklart.
Vad använder man dem till?
–Man leker med dem. –Okej.
Det är bra för lederna och rörligheten.
De kallas "träningsbollar", "medicinbollar" eller "hälsobollar".
Är de till för att frigöra stress?
–Ja, Sara. –Okej.
–Al Murray? –Jag tog med en ficklampa.
Är det en bra ficklampa?
Den funkar väl inte?
–Nej, tydligen inte. –Vad menar du?
Släng inte din skit här.
Om den funkat hade man kunnat testa hur glansiga andra saker är.
Om den funkat, ja.
Men din funkar inte utan att CD–spelare.
–Vänta nu. –Din CD–skiva.
Jag kan knappt titta på dina klistermärken.
Det gör dem ogiltiga.
Mina kulor funkar perfekt.
Sätt upp dem där.
–Jag skulle se ut som ett monster. –Det gör du redan.
Grattis till sistaplatsen.
Jag menade ett snällt, älskvärt monster.
För sent.
Vi behöver inte se Daves sak. Vad har du med dig, Dave?
Jag har med en cykeljacka–
–i ett av de mest reflekterande materialen som finns.
Den är väldigt glansig. Den har också en lampa i ryggen–
–så den skapar eget ljus.
Den gör samma sak som lampan och alla andra saker.
Man kan inte sätta in den i ett album.
–Jo. –Kan man?
Om man öppnar ett album och lägger in jackan, så går det.
Snart berättar du för mig att jag kan sjunga och undvika att betala skatt.
Tack för era glansiga saker.
Nu till bedömningen. Spänn fast er.
Als söndriga ficklampa kommer sist – den är ju sönder.
Fyra kommer Rob. Dina glansiga klistermärken.
Det beror på mitt förflutna. Inte rättvist, men så är det.
Trea – Daves reflexjacka. Den är tråkig.
Två – Take That.
De hade kommit etta om de börjat betala skatt.
Betala skatt så kommer ni etta.
Etta – Paus kinesiska handkulor.
–Vad kommer nu? –Vi ska klä av oss.
–Redo? –Ja.
Nu börjar vi.
Vad bra. Den var bra.
"Sprid ut dina kläder så långt och brett du kan."
"Du måste ta av dig fyra av plaggen du bär just nu."
"Den som sprider ut kläderna längst och bredast vinner."
"Du har en halvtimme. Tiden börjar nu."
Fyra klädesplagg...
Ska jag bara dumpa kläderna?
Det står "klä av dig".
"Långt och brett" – de måste spridas ut åt olika håll.
Jag ville markera mitt revir med era kläder.
Vi är ute efter ett stort område med fyra hörn, fyllt med kläder.
–De kan använda hela London. –Hela London?
De hade bara en halvtimme, men vi spelade in i London.
Nån del av London. Bra.
Ska vi se hur det gick för Paul?
–"Långt och brett"? –Ja, tack.
Vi börjar med en strumpa här.
Och så en i det andra hörnet.
Den andra är därborta.
Om vi kan lyfta planet kan vi ta med den längre bort.
Rätt långt, eller hur?
"Långt och brett".
Om man kastar en strumpa över staketet så stannar den ju där.
Du såg inte var den landade.
Jag slängde den över staketet.
Om du inte kan kampsport så ligger den ju bara på andra sidan staketet.
Ja, men om man knycker med handen och gör att den snurrar så...
Den flyger nog ännu.
Tror du att flygplanet...
–...skulle flyga med din strumpa? –Det är troligt.
Annars hade jag inte provat.
Om man satte strumpan på det...
Jag satte den där den kan fortsätta flyga.
När du ser nördarna i flygklubben sätta ihop sina modeller–
–och få dem perfekta...
Sist sätter de alltid på en strumpa.
Vi ska ta en paus.
Tack, Paul för att du är helt otrolig.
För att visa vår tacksam har vi gett Paul en speciell uppgift.
Vi ses efter pausen.
"Ha kul i hoppborgen. Du har en timme." En timme?
"Tiden börjar nu."
Välkomna tillbaka till "Taskmaster". Tack, Paul.
Alex, vad hände före pausen?
Kläder... Kläder delades ut till höger och vänster.
Och i Pauls fall – i mitten.
–Är du nöjd med Paul? –Jag älskar honom.
Vem står på tur?
Vi ska se om Sara och Dave lämnade huset.
Kom, då.
Kom, Alex. Vi klarar bättre än så.
En därborta.
Jag lägger träbiten i min strumpa så att den kommer ut i ån.
Sen kan vi se den flyta bort.
Så där. Ja.
Där försvinner hon.
Kan du ta med min strumpa...
–...dit du ska? –Ja.
–Vart är du på väg? –East Sheen.
Tack för hjälpen. Gud bevare dig. Tack.
–Hur lång tid har vi kvar? –Halva tiden.
Det finns inget stängsel här.
Jag kan ju gå hitåt en bit.
Det kommer ingen buss.
Det är den andra plattformen. Det kommer nu. Åh nej.
Det är inte första gången du försöker vinna genom att springa fort.
Jag tar allt väldigt bokstavligt.
Min favoritdel... Vad betydde ditt "ja"–
–efter att du slängt i träbiten i Thames?
Du sa: "Ja."
Det kändes bra.
Så hade våra förfäder gjort om de ville att nåt skulle åka långt.
Du sprang i en exakt linje i 2,5 km.
Vi letar efter ett område...
Menar du att Sara sprang med sin strumpa längst Thames?
Den guppade efter.
Långsammare än Sara, men den guppade efter.
Den är nog på väg ut i havet nu, vilket påverkar tävlingen.
Du hade en tidsgräns, men har vunnit den moraliska segern?
Spelar det ingen roll hur långt strumpan åkte?
Nu fattar jag uppgiften.
Jag förstår nu.
Jag borde ha lagt en strumpa under ett flygplan.
–Nu känns det rimligt. –Exakt.
Det förklarar din "Forrest Gump"– reaktion på tävlingar.
–Dave, du använde klädbärare. –Ja.
Jag gick på en buss.
Sen gick jag av bussen och lämnade kvar en strumpa.
–Så den åkte vidare. –Vad bra.
Det är logiskt. Du fick en applåd när du gick på bussen. Imponerande.
Inget av det förklarar varför du skar upp din skjorta.
Vi skulle sprida ut fyra klädesplagg och jag delade ett till två–
–så att de kunde gå åt olika håll. Jag hade fem noder i stället–
–så att jag fick större vidd.
Men en halv skjorta är inte ett klädesplagg.
Men om en del av skjortan är här och den andra här–
–så är skjortan utspridd.
Det är en sönderdelad skjorta och inte ett klädesplagg.
Som när David Banner blir hulken. Sen sätter han på sig Hulkens tröja.
Det är två delar av en tröja.
Skjortan har blivit utspridd och deras reaktion–
–visar att de håller med.
Synd att de inte bestämmer, då.
Använde du ordet...
–..."noder"? –Ja.
Det fick mig tillbaka på din sida.
Dave Gorman leder.
Näst på tur är Rob och Al som gjorde liknande saker.
–Har du din husbil? –Ja.
–Ska vi ta en åktur? –Ring en taxi.
Två av er åker – en med en jacka och en med en hatt.
Sen gör vi likadant i en annan riktning.
När jag vet hur man får tag i en till taxi.
Det är bredden som är problemet.
–28 minuter och 15 sekunder kvar. –Okej. Kör till vänster här.
Här kommer han.
Lycka till.
–Flyg som vinden. –Okej.
Jag känner inte till området.
Är du ledig?
Mot Richmond eller sydväst?
–Mot Richmond. –Första utfarten.
Till höger om Fiat–bilen, tack.
–Ska vi släppa ut den? –Om du vill.
Han kastar bort den.
Okej.
–Är strumporna borta? –Ja.
En del av min rumpa stack ut.
Jag vill gärna stanna om 30 sekunder.
Fem, fyra, tre, två, ett...
–Är byxorna borta? –Ja, jag har bara underkläder.
Du är en stygg pojke.
Jag har varnats för att hoppa in i en husbil–
–med en man utan byxor, men det var toppen.
Visst hade vi kul, Alex?
Hoppas att ni lyssnar, alla barn. Al, du betalade för problemet.
Min taxi kostade 60 pund. Det kan man köpa en soffa för.
Jag säljer en soffa för 60 pund just nu.
Kläderna åkte åt olika håll.
Du betalade en man att gå iväg med kläder.
Du kommer att förlora pengar på din medverkan.
Hur mycket kostar äran?
Just nu 340 pund.
–Har vi nån statistik? –Ja, vill du se?
Jag har märkt ut det på en karta.
Här kan man se avstånden.
Saras är den gröna. Den är rätt så smal...
0,05 km2.
Daves är den blå.
Det är 0,8 km2.
Den röda är Robs – sju km2.
Till sist, i lila – Al Murray med 16 km2.
Och där är Pauls. Vi zoomar in. I rosa...
Paul Chowdhrys kläder täcker 0,0003 km2.
Släng den över staketet och sätt den på ett flygplan.
Al Murray vann tävlingen.
Jag vill se poängtavlan, tack.
Det är vårt femte program och vi har två i ledningen.
Sex poäng var.
Nästa tävling, tack.
Den här är en av mina favoriter och utspelar sig i ett labb.
Hej. Trevligt att träffas.
God morgon.
Hej, kompis.
Hej, Rob. Trevligt. Är han din pappa?
Är du hans pappa?
Hej. Hej.
Hej.
"Ta reda på vad den här mannen jobbat med."
"Du kan fråga vad som helst, men måste viska hela tiden."
"Han får bara nicka eller skaka på huvudet."
"Han får bara ljuga."
Jisses.
"Den snabbaste vinner."
"Tiden börjar nu."
Får alla nån som ser ut som ens framtida jag?
Jag älskade den här.
Rob tänkte samma sak som jag. Är det din pappa?
Det är inte min pappa. Han ser inte ut som jag.
Jo, det gör han verkligen. Vilka trodde att det var Alex pappa?
Han är inte min pappa. Han heter Hugh och är 83 år.
Vi kunde inte ta hit Michael Caine för han hatar folk som viskar.
Men de ska viska. Och han får bara nicka och skaka på huvudet.
–Och han är din pappa. –Nej.
Dålig tajming, men vi måste ta en paus. Vi ses snart.
Välkomna tillbaka och tack, Paul.
Våra medverkande tävlar om glänsande saker idag.
Alla vill hemskt gärna vinna.
Alex, uppdatera oss.
Hugh, vår 80–åriga vän, grillas av komikerna–
–om vad han jobbat med.
Ni måste viska, han måste ljuga.
Han får bara nicka och skaka på huvudet.
Ska vi börja med Rob och Paul?
Här kommer de.
Har du jobbat i den offentliga sektorn?
I fullmäktige?
I sjukvården?
Var du läkare?
Vad för slags läkare?
"Vilken slags läkare"? Är du galen?
Hjälpte du människor?
Jobbade du på äldreboende?
Var du körskollärare?
Var du läkare? Han är läkare.
–Vad för slags läkare? –För i helvete.
Jag vet inte vad läkare gör.
Var du allmänläkare? Kirurg?
Hjärnläkare?
Jag vet inga fler. Tandläkare?
Han skakade på huvudet, så han var läkare.
Jag har klarat uppgiften.
Var du allmänläkare?
Barnläkare?
Psykiatriker?
Det är orättvist. Jag vet att han är läkare.
Är du dr Pepper?
Doctor Dolittle?
Vad finns det för läkare? Kirurg?
Vad du en "hörsel–läkare"?
Hjärtläkare, hjärnläkare...?
Vilka slags läkare finns? Kirurg?
Sjuksköterska?
Hade du relationer med sjuksköterskorna?
Har du läkarexamen?
Är du psykolog?
Jag kan behöva en.
Röntgen? Är du "rump–läkare"? Radiolog?
Öron–näsa–hals? Var du läkarassistent?
Så du gav patienterna nåt–
–i operationssalen...? Ja.
Kan du mima vad du jobbade med?
Narkosläkare.
Det var ett tufft jobb, va?
Narkosläkare.
Han är narkosläkare.
Vad heter det?
När man söver folk.
Säger man "narkosläkare"? "Narkotisist"?
–Va? –"Narkotisist".
–Vadå? –"Narkotisist".
Tack, Paul.
Jag ska återskapa min favoritstund från det där–
–när Rob gör sitt genombrott inom sjukvården.
"Jobbar du i sjukvården?"
Rob frågade om sjukvården tidigt, men sen tog det lång tid.
Sen sa du "Captain Birdseye", chef i sjukvården...
Jag var därinne i två dagar.
Ni var arga att gissa vilkens slags läkare.
Ja, för läkare är ju ett jobb. Han borde inte ha sagt "ja".
Han är dr Hugh, men också "narkotisist".
Hur uttalar man det, Paul?
–"Narkotisisisk". –Det är svårt.
Vill du veta vad mer Paul gissade? Yogainstruktör, prostituerad–
–barnvakt, hygienläkare...
Dr. Dre... Det var många gissningar.
Jag får pricka av de här innan...
Rob sa "läkare" 49 gånger och Paul sa det 63 gånger.
Han gjorde 15 sexuella hänvisningar och svor 23 gånger.
15 sexuella hänvisningar?
Rob fick reda på sanningen efter 10 minuter och fem sekunder.
Paul tog 42 minuter och sju sekunder på sig.
Vi tar en titt på Sara och Dave. Här är de.
Medicin? Okej.
Var det nåt du behövde universitetsutbildning för?
Ja.
Var du läkare?
Jag blir så förvirrad över vad...
Glöm inte att viska, Dave.
Började din yrkesroll med bokstaven "N"?
Okej. Det var oväntat.
Var du arkitekt?
Det är det enda jag kan komma på.
Var du hjärtläkare?
Var du bågskytt?
Nu har jag låst fast mig.
Får du åka ambulans ibland?
Var du ambulanssjukvårdare?
Var ambulansförare?
Allmänläkare?
Brukade du använda röntgenmaskiner?
Var du sjuksköterska?
–Jag är väl inne på rätt spår? –Ja.
–Du har varit det ett tag. –Ja.
Var det inom medicin?
Han är inte ambulansförare.
Barnläkare?
Var du narkosläkare?
Sådär, ja.
–Bra jobbat. –Det gick bra.
Jag vinner nog den här tävlingen.
Fyra minuter och 21 sekunder.
Ingen kommer att hamna under det.
Var du narkosläkare?
Är det rätt? Det gick rätt snabbt.
Sara var effektiv.
Några höjdpunkter från Sara: "Gjorde du barn i provrör"?
Det gör vissa läkare.
"Var du specialiserad på urinvägsinfektioner?" Specifikt.
Jag försökte komma på vilken slags läkare.
Men det var väldigt specifikt.
Åtta minuter och 31 sekunder. Imponerande.
Hon ligger i täten.
Men Dave hade fyra minuter och 21 sekunder, så han leder.
–Det var bra. –Ja.
–Det var det. –Ja.
Nu måste nån slå det.
–Är ni redo? –Det är väl omöjligt? Vi tittar.
–Dave tycker det. –Inte längre.
Jobbade du med det länge?
Ja.
Krävde det stor skicklighet?
Jobbade du med maskiner?
Ja. Var du läkare?
–Prata lite tystare, Al. –Ursäkta.
Var du läkare?
Ja. Var du allmänläkare?
Var du kirurg? Nej.
Narkosläkare? Ja.
Trevligt att träffas.
Herregud.
Tyvärr viskade du inte i början, så du är ute.
Jag skojar bara. Snälla, tyck om mig.
Bra. Bra gjort, allihop.
Al var försiktig och professionell.
Han visste eftersom han hade så mjuka händer.
–På riktigt? –Ja.
Jag märkte det.
Han hade inte gjort kroppsarbete, för han hade mjuka händer.
Så han måste ha varit narkosläkare.
Jag har en kusin som är "narkosis"... Ni vet.
Han jobbar med sånt.
Jag kände vibbar från honom.
–Wow. –Precis som Derren Brown.
Ja.
Vill ni veta hur snabbt det gick?
–Ja, tack. –Åtta sekunder och två minuter.
Hur ser ställningen ut?
Nu är alla på olika poängtavlor.
Och Al Murray leder.
Härlig viskningstävling. Nu till nästa, Alex.
Det är en grupptävling. Redo? Nu tittar vi.
–Okej. –Vill du läsa?
–Nej, du får läsa. –Okej. "P51D Mustang".
–Det är bra. –Ja.
"Gör den bästa specialeffekten."
"Gör den bästa specialeffekten. Du har en timme."
–"Tiden börjar nu." –Specialeffekt?
Det är en greenscreen.
Om en av oss hade gröna kläder på sig kunde vi flyga planet–
–över ett fantastiskt landskap som vi lägger in sen.
–Ja. –Vi gör specialeffekter.
Det är rätt speciellt.
–Jag kan försöka vara King Kong. –Ja, kom in och var jättearg.
Jag kan imitera en schimpans.
Så en hemsk apa... Vem ska komma in?
Vi kan berätta en historia...
Vi kan försvinna.
"Independence Day".
"Big Mommas House"? En större film.
Spännande gruppdynamik.
Några väldigt förståndiga förslag från Dave och Al–
–följt av listande av hemska filmer.
Det fanns tre att välja mellan.
Du missförstod nog uppgiften.
–Specialeffekter? –Har "Big Momma" med det att göra?
–Samma skådis spelar alla roller. –Martin Lawrence är ingen kvinna.
De är inte samma människor. Han spelar alla.
Vi visste inte det när vi såg den.
Nej, vi trodde att det var verkligt.
Det är väldigt speciellt.
Ni måste se fler utländska filmer.
Vi tittar på Al, Paul och "Big Momma".
–Och David. –Okej.
Väldigt bra.
–Är ni nöjda? –Ja.
Det är så nära "Big Mommas House" vi kunde komma.
Din karaktär försvann innan filmens slut.
Ja, det kommer en uppföljare.
Berätta om filmens handling.
Jag kan berätta, för jag har sett den.
Det är...
Jag vill inte läsa in för mycket. En man har ett huvud–
–och ett huvud till ovanpå.
Ett huvud läser tidningen och det andra är Al Murrays.
Stämmer det?
Jag visste inte att det var en självbiografisk film.
Sen prickar en boll det och Al Murrays huvud flyger bort.
Man blev orolig för Al Murray.
Jag vet inte om folk kommer att oroa sig för Al Murray.
Al Murrays huvud log hela tiden.
För tittarna som är lättskrämda–
–kom han ut då och då från greenscreen:en.
Man såg hans byxor och hand och slutade oroa sig.
Ja.
Det är en speciell effekt.
Ibland kan ordet "speciell" betyda "dålig".
Det är dags för en snabb paus.
Sen ska vi titta på Saras och Oscars film.
Sen går alla upp på scenen för sista tävlingen. Hej på ett tag.
Hej och välkomna till "Taskmaster". Tack, Paul.
Nu är vi inne på tredje delen.
Nån ska vinna Al Murrays trasiga ficklampa och en live–tävling.
Men först... Vad ska vi göra?
Vi har just sett "skäggens" fantastiska specialeffektfilm.
Syskonen Rob och Saras film är kvar. Redo?
–Vi tittar på tvillingarna. –Nu kör vi.
SKOR
Hej, Rob. Gillar du mina nya skor?
Vilka skor?
–Mina skor försvann. –Nej, det gjorde de inte.
–De här är inte mina. –De här, då?
Jag har aldrig sett dem förut.
Okej, då.
Det här är löjligt. Jag vill ha tillbaka mina skor.
På direkten.
Puh...
Tack och lov att du slutat skoja runt med skor.
–Du får inte använda magi inomhus. –Vi är inte inomhus.
Rob...
Kan du använda magi för att undvika skilsmässa?
Det ska nog gå.
Fina skor.
SLUT
–Det var dumt att säga "syskon". –Skor är vårt minsta problem.
Oavsett deras relation är det en läskig film.
Hur tolkade du den, Al?
De fick skor att försvinna.
–Korrekt. –Ja.
Är det din recension? Tre stjärnor.
Den var känslomässig.
En stackars kvinna förlorar sina skor och sen blir det ett nytt par.
Det fanns problem.
En homosexuell kille fast i ett heteroäktenskap.
–Ja. –Därför var han besatt av skor.
–Varför pratar vi om mitt privatliv? –Hans karaktär hade många sidor.
"Den galne blinkande magikern".
Som jag förstod det hånade du henne–
–genom att byta ut hennes skor.
Sen fick du henne att försvinna och bytte ut henne mot en man.
Ja, det stämmer.
Varför hånade du henne med skorna?
Skon satt för löst.
Vad betyder det?
Skon passade inte din karaktär.
Det kunde man kalla den.
–Skon passade inte känslomässigt. –Jag borde varit med en man.
Det är som Askungen baklänges.
Vi gick igenom mina skiftande känslor. "Vad vill jag?"
Och vilket slöseri av magi.
Jag föredrog fotbollsfilmen–
–tills jag fick höra historien om det stackars paret.
Tänk att gå igenom nåt sånt. Det är tufft.
Att inte trivas i sin egen kropp och skjutas till en annan dimension.
–Får jag dra lott? –Nej, för då står det lika.
Okej. Tre till fotbollslaget och två till de andra.
–Tre–två. –Grattis.
Hur ser ställningen ut?
För första gången i säsongen, men en tävling kvar–
–kan alla vinna. Men Murray leder med 14 poäng.
En av de tävlande kan åka hem tryggt i Dave Gormans reflexjacka.
För att ta reda på vem måste alla delta i en sista finaltävling.
Gå bort till scenen för vår sista tävling.
Inte mycket rekvisita, så kan Pacoe läsa upp reglerna–
–för de andra tävlande?
Sara bär inga skor eftersom Rob blinkade.
Jag har magin kvar.
–Varsågod, Sara. –Tack.
"Med ögonbindel, täck dig med post–it–lappar."
"De måste fästas en och en."
"Personen med flest lappar kvar efter 100 sekunder vinner."
Det är tydligt och värdigt.
Måste man klä av sig och fästa dem vid kroppen?
Nej. Absolut inte.
På med ögonbindlarna.
Så inte innanför kläderna?
–Nej. Bra fråga, Rob. –Tack.
De måste sitta utanpå kläderna.
Jag tänkte fästa 100 stycken i byxorna.
Post–it–lappar!
Problemet är att jag inte ser.
Det gör det svårare, eller hur?
På med ögonbindlar. Lycka till.
Nu börjar de.
–Hur går det, Paul? –Bra.
–Vad är din teknik? –Att fästa dem på mig.
Kom igen Sara!
15 sekunder kvar.
Kom igen, Al!
Fäst dem vid jeansen, Al.
Fem, fyra, tre, två, ett...
Stå stilla.
Nu börjar vi räkna.
Jag känner mig sårbar.
Står alla så här eller bara jag?
Det känns så konstigt.
Dave får extra poäng för ögonfransarna.
–Kom ihåg det nu. –Lapparna har räknats.
Kom ner så får vi reda på slutresultatet.
Så, Alex. Har du statistik åt mig?
–Har jag? –Jag vet inte.
Ja, det har jag.
Den som var sämst på att fästa lappar på kroppen var Paul Chowdhry.
–Va? –29 lappar. Al hade 31.
Konstigt, för Al hindrades av en för dyr kavaj.
Ja, han kom näst sist.
Sara kom tre med 33 lappar, Dave och Rob hade nåt på fyrtio...
Dave hade 40 stycken och Rob 45!
Utan att trycka ner dem i byxorna.
–Det behövdes inte. –Imponerande.
Har du slutresultatet?
Rob vann säsongens tävling med bara två poäng.
Men vinnaren i det här avsnittet–
–för första gången är mr Dave Gorman!
–Tack. –Fantastiskt.
Tack så mycket.
Sådär, ja.
Dave Gorman vann välförtjänt. Nu kan du hämta ditt glänsande pris.
–Vi gjorde det, Alex. –Du gjorde det, Greg.
–Ja, eller hur? –Ja.
Det här har vi lärt oss idag:
När gång du upplever turbulens på ett flygplan–
–så titta ut. Kanske sitter där en strumpa.
Men framförallt har vi lärt oss att dagens vinnare är Dave Gorman!
Grattis Dave och jag beklagar för er andra.
Tack. Jag gillar er. Hej då.