Stella!
–Vänta. –Va?
Ja!
Hej! Välkomna! Nu är det dags igen.
Jag heter Greg Davies och det här är nionde säsongen av "Taskmasters".
I stolarna sitter fem nya rivaler–
–desperata att hitta nån mening med livet.
Och deras enda mening i livet är att vinna den här.
Mitt ansikte i 24 karat.
Vi ska hälsa och sen döma dem.
Våra fenomenala tävlanden är David Baddiel–
–Ed Gamble–
–Jo Brand–
–Katy Wix–
–och Rose Matafeo.
Och nu är han tillbaka, såklart.
Vad skulle han annars göra? Han fick inga andra erbjudanden.
Det är lille Alex Horne!
Jag försöker utveckla en ny personlighet.
Många tror att jag står med två fötter på jorden.
Jag har numera tre fötter. Jag vill att folk ska veta det.
Jag har också en fjärde sko.
Stå med fyra fötter...
Det blir max sex fötter. Det ligger två till här.
Här är två små skor.
Det kan alltså bli sex skor.
Bra. Dags för vår första pristävling.
–Alex? –Självfallet.
Som en mjukstart–
–har de tävlanden ombetts att ta med sig det mest stressande.
Den som har tagit med sig den mest stressfyllda saken–
–får fem poäng.
I slutet vinner man alla fem stressiga priser–
–och går härifrån något konfunderad.
–Hej, David Baddiel. –Hej, Greg Davies.
–Vad har du med dig? –Den här.
En tom toarulle.
Den orsakar stress i vissa situationer.
Det är stressigt när man har skitit ett stort lass.
Jag håller fullständigt med.
Min mamma använder toaletten på nedre plan.
När jag hälsar på tar jag den andra–
–där hon inte fyller på med toarullar ordentligt.
Jag möter detta dilemma varje gång jag uträttar mina behov.
Jag föreställer mig att du tömmer dig ordentligt.
Det är som om en shirehäst har travat genom byn.
–Tack för den inledningen. –Varsågod.
Ed Gumble. Där har vi honom.
–Vad har du med dig? –En sammanställning av ljud.
Barngråt, naglar mot svarta tavlan–
–ett meddelande om inställda plan eller tåg.
Låt oss lyssna.
–Vad är det? –Ett tåg som avgår när du kommer.
Det var en stol som gick sönder när man satte sig på den.
–Det känner du igen. –Ja, jag är fet.
–Jo Brand. –Hej, Greg.
–Vad är din stressiga sak? –Det är...
...Bachs Toccata i D–moll.
Den gör mig jämt stressad.
–Dig med? –Ja, alltid.
–Vet du hur den låter? –Nej.
Den låter...
Varför gör det dig stressad?
För att jag var tvungen att framföra den–
–på Royal Albert Hall inför 8 000 människor.
Som du gjorde nu?
Kan du spela orgel?
Ja.
–Ska jag spela den? –Ja.
Den kan jag inte, men jag provar.
–Är det en orgel? –Det låter som en orgel.
Inte undra på att du var stressad.
–Hej, Katy Wix. –Hej, Greg. Jag är ett stort fan.
–Vad har du för stressig sak? –Det är nåt jag har gjort själv.
Ta det i beaktning.
Jag dricker mycket te, så det här var stressigt för mig.
Det skulle alla tycka.
Du har lackat fast locket också.
–Exakt. –Man blir stressad...
...bara att hälla i teet, va?
–Skulle det bli en vanlig tekanna? –Nej, det vore sinnessjukt.
Jag blir stressad bara av att se den.
–Jag gillar den. –Tack.
–Jag är imponerad av hantverket. –Jag också.
Rose Matafeo.
Vad framkallar mer stress än ett trassligt kassettband?
–Där har vi den. –Ja. Se på den.
Och det knäppaste och stressigaste är–
–att jag hade spelat in vem som mördade John F. Kennedy.
–Glömde du bort det sen? –Ja.
Det vore inte lika stressigt om det var Peter Andre på bandet.
Det beror såklart på vad som finns på bandet.
Exakt.
Om inte Peter Andre på nåt konstigt sätt är mördaren.
Det vore underbart.
Du måste nog ändå säga nu att det inte var han.
–Ja. –Jag tror inte...
Jag tror inte att domstolen tar det på allvar. Men jag säger det ändå.
Jag tror att Peter Andre mördade John F. Kennedy.
Stäm mig!
Är du redo att sätta poäng?
Ja. Två saker gjorde mig minst stressad.
Ed Gumbles och Rose Matafeos saker.
Jag ger tre poäng till Jo Brand och hennes enmansorkester.
Tre poäng är inte illa.
Fyra poäng går till vår vän den gamle bajsrullen.
Fyra poäng till Dave.
Bajsrullen är mitt smeknamn.
Nåt som stressar mig är att bränna mig på en illa designad tekanna–
–så jag ger fem poäng till Katy Wix.
Vi drar igång och kollar vad de tävlanden har haft för sig.
Vad var första uppgiften?
Precis som din läggdagsrutin involverade det tre auberginer.
Auberginer? Ska jag sitta ned?
–Är det din grej? –Nej, jag avskyr dem.
–Hej, Rose. –Det ser ut som en fälla.
–Som en fälla? –Ja.
Hej där. Allt bra?
–Ja. Själv? –Bra.
Får jag inte röra vid dem?
"Göm tre auberginer i detta rum."
"Den vars auberginer Alex hittar sist vinner."
"Om nio minuter börjar Alex att leta efter de tre auberginerna."
–Ska du blunda? –Jag går härifrån.
Vi ses om nio minuter.
Gå ut. Gå ut nu. Skynda på.
Jag uppskattar att du tilltalar Alex på det sätt som sig bör.
"Gå ut. Gå ut nu."
Låt se vad som hände.
Först ut är två hushållsord.
Det är Jo Wix och Katy Brand.
Jaha.
Jag lägger den här uppe.
Jag vill lägga alla tre där.
Undrar om han kommer på det? Ska jag lägga båda där?
Jag tar den risken. Vad trist om det är första platsen han kollar.
Det är för uppenbart om jag mosar allihop.
Jag mosar bara en.
Jag kan göra nåt som döljer lukten.
Jag lägger den här som ett villospår.
Det får duga.
Kommer han tro att jag döljer nåt om jag sitter här?
Alex!
–Önska mig lycka till. –Ja.
Min tid startar nu.
–Du sitter väldigt naturligt. –Ja.
–Vad gör tejpen där? –Den bara är där.
–Jag tror att du sitter på dem. –Gör du?
Du satt så...
Okej. Fint.
–Får jag kolla i hjälmen? –För helvete.
–Det var två där i. –Jag trodde faktiskt inte...
Jag har inte hittat nån ännu.
–Frustrerande. –Du verkar lite spänd.
Var är den andra?
Jag hittade två. Jag gick förbi dem när jag klev in.
–Har du kollat i lådan där borta? –Nej. Tack ska du ha.
–Och det där hålet? –Jag har precis letat där.
–Jag gillar det här uppdraget. –Det gör inte jag.
Kan du stoppa klockan?
–Hittade du den? –Ja.
Hur kom du upp dit?
–Stol. –Stol.
–Är den i det här hörnet? –Det får jag nog inte avslöja.
Försöker du att lura mig?
Stanna tiden. Jag har hittat den.
–Det luktar. –Men det luktar gott.
Inte särskilt.
Tack, Jo.
Du valde en praktiskt klädsel, Katy.
Jag satsade på kul, säker och synlig.
Det var ett intressant val–
–att bära runt på två auberginer i en hjälm.
Jag ville hålla den naturligt, men det gick inte.
Det avslöjade mig.
Jag tror att det är rätt vanligt med auberginer i hjälmar.
–Självklart. –Det är en klassiker.
Du visade förakt mot auberginen som grönsak.
Jag visar förakt mot alla grönsaker.
Att platta till den var briljant.
Tack ska du ha, Greg.
Det tog mig ett tag att hitta dem.
7 minuter och 38 sekunder för att hitta alla Jos.
Det tog 5 minuter och 25 sekunder att hitta Katys.
Två minuter per aubergine är bra.
Längre än jag trodde då de låg i en hjälm rakt framför näsan på dig.
Den tredje tog lite tid.
Jag tänkte inte att hon kunde använda en stol.
Bra inledning. Dags för säsongens första reklampaus.
Undrar vad de vill sälja för skit nu?
Hej! Välkomna tillbaka till första avsnittet av säsong nio.
Alex Horne, din skäggiga lilla pudding.
–Vad hände innan pausen? –Hej, Greg.
Det är säsongens första uppgift och ombytta roller.
De har försökt gömma tre auberginer från mig.
Katy och Jo gjorde rätt så bra ifrån sig.
Nu ska vi titta på Ed och Rose.
Första instinkten är att äta upp en hel, rå aubergine.
Eller dela upp en i småbitar.
Aldrig i livet.
Ett psykologiskt test.
–Kom in. –Jag startar tiden.
Jag startar min klocka nu.
Den är säkert bara avledande, men jag kollar ändå.
Det vore dumt att inte öppna den. Åh nej, där ligger en bit aubergine.
–Jag känner dig. –Det där är ingen aubergine.
Kan du ställa dig upp? Får jag lukta på dig?
–Ingen aubergine. –Inte så illa.
Du luktar jättegott.
–Han får panik. –Inga auberginer ännu.
Bakom saker. De kan finnas bakom saker.
De kanske är bakom saker.
–Så frustrerande. –Visst är det?
–Jag har inte hittat mycket ännu. –Nej!
En aubergine. Vi gav dig tre auberginer, va?
Ja, och du ska hitta dem.
Du har letat i över tre minuter.
–Det ligger väl ingen här? –Jag vet inte.
Jag tror att det gör det.
–Är det svårare än du trodde? –Förlåt?
–Du har letat där. –Det är nog ingen här.
Leta nån annanstans, då.
Jag ska leta här borta istället.
Det är en hel aubergine.
–Är det? –Nej.
Har du lagt nån i kudden?
Nu är det en hel aubergine.
Stanna tiden, tror jag.
Jag har hittat den tredje.
Otroligt vad som får plats i ett bebishuvud.
Du roade dig. Du skulle kunna ta över Alex jobb.
Jag älskade det.
Hur kunde han misslyckas så totalt?
Ja.
Han letade på samma plats i över fem minuter.
Medan han sa: "Här ligger den inte."
Jag trodde inte att de låg i bebishuvudena.
Det var ett problem.
–Var det så du gjorde bebisgråten? –Ja.
Ja.
Jag tänkte på Alex som en fångvaktare–
–som skulle leta efter smuggelgods–
–i en värld där auberginer var droger.
Den som agerade fånge bäst...
–...var Rose. –Varför det?
När Alex ville lukta på dig så...
Som om du har gjort det förr.
Det tog tre minuter per aubergine.
Det blev 9 minuter 3 sekunder.
Hur gick det för gamle bebishuvud?
I 13 minuter och 53 sekunder letade jag efter Eds auberginer.
I ett ganska så litet rum.
–Och till sist? –Till sist...
Han är förlåten och gammal – David Baddiel.
Är det här är en så bra idé?
Jag tänker så här:
Jag äter så mycket jag orkar och lägger resten i byxorna.
Vad gör jag med de här?
Finns det nån tejp?
Jag åt det mesta. Tänk om nåt har fastnat på tänderna.
–Varför luktar det så starkt? –Det vet jag inte om det gör.
Det var en av dem.
Jag trodde att den var kamouflerad.
–Varför lossnade den? –Det kanske var magi.
–Varför pratar du så konstigt? –Vet inte.
Kan du öppna munnen?
Kan du lyfta på tungan?
Varför har du öppen gylf?
Kan du dra ned den igen?
–Var tror du att auberginen är? –I dina byxor.
Jag sneglar lite.
Du har nog i munnen.
Kanske några bitar, men inte mycket.
–Ligger det där? –Ja.
–Hur mycket då? –Allt som inte ligger här.
–Har du ätit en halv aubergine? Rå? –Mer än halva.
Nu ska jag leta upp... Där är den.
Alla trodde nog att du skulle äta upp alla tre aubergine.
Men efter halva sa du: "Skit samma, jag lägger det i byxorna."
Nån har berättat för mig att de är giftiga.
–Men det hindrade inte mig. –Nej.
–Jag ger verkligen allt. –Se vad du kan vinna.
De kan innehålla nån drog–
–då jag tejpade upp en aubergine på porträttet.
Det var mästerligt, om det inte vore för Alex magi.
Vill ni se igen? Jag kände mig så mäktig när det hände.
Wow!
Jag har inte pekat på nåt sen dess, ifall att.
–Vad fick snuskpojken för tid? –Två minuter.
Då hamnar han sist, och vinnaren är Ed Gamble.
Bra jobbat.
Och poängställningen?
Säsongen första poängställning. Katy Wix ligger etta!
Äntligen börjar mitt liv ordna till sig.
Dra mig baklänges, dags för en utmaning.
Nästa utmaning tror jag att du slickar i dig med hull och hår.
Vi går snart över en kant.
Det är ett ganska ojämnt fält.
Jag vet hur fält brukar se ut.
Ta ett kliv upp. Bra.
Öppna uppdraget.
–Ska jag ta av glasögonen? –Nej, tack.
Vill du ha hjälp?
Det vore... Vet du vad jag gjorde?
Kände efter punktskrift, som jag ändå inte kan läsa.
–"Placera isglassarna"... –Herregud.
..."i regnbågsordning på brädan framför dig."
–Placera dem i regnbågsordning. –Precis.
–Är det glass? –Jag är inte klar.
"Du får bara ta av glasögonen om du hittar dronten."
"Du får bara gissa på dronten en gång."
Får jag bara gissa på dronten en gång?
–Ja, det är standard. –Jag förstår.
"Den med flest rätt vinner."
"Du har sju minuter. Tiden börjar nu."
När jag var liten kallade mamma min penis för "dodo".
För att den är utdöd?
Kallade hon den "dodo"?
Ja. Nästan allt jag säger är sant. Det är ett problem.
Okej. Nån mer vars könsdelar är döpta efter husdjur?
Pappa kallade min penis "dodo".
Mina äggledare är "dodo", då de sällan syns till.
Jag har sett massor. Menar du generellt?
Det dröjde innan jag såg en.
Vilken timing!
–Vad kallade du den när du såg den? –För en välsignelse.
Vi är halvvägs igenom detta avsnitt–
–men frågan är vem som tog David Baddiels toarulle.
Hallå och tack! Tack för att ni zappar hit.
Det är en ny säsong av "Taskmaster" och jag är glad att vara tillbaka.
Och det är jag...också.
Innan pausen skulle de tävlande slicka sig fram till rätt färg–
–för att placera glassar i rätt ordning.
Hittar man dronten får man ta av glasögonen. Katy och Jo är först ut.
–Vad är det? –Det smakar lök.
–Vad kan det vara för färg? –Orange.
Orange ingår inte i en regnbåge. Jo.
–Det känns inte som en dront. –Det känns som en fot.
–En drontfot? –Kanske.
Jag säger att det här är en dront. Jag orkar inte leta mer.
Tyvärr är det ingen dront.
Det här kan vara en dront, men det känns som en säl.
–En säl? –Inte sångaren Seal.
Den här är orange.
Du får bara gissa på dronten en gång.
Jo tack, jag vet. Jag säger att det här är en dront.
Säg det ordentligt.
–Djen här. –Nej, det är ingen dront.
–Var det allt? –Ja.
–Den är brungrå. –Brungrå?
–Ja. –Vilka färger har regnbågen?
Är jag klar?
–Den känns blå. –Sista hålet.
Den känns gul.
Tack, Jo. Tack, Katy.
Det känns som om tungan gråter.
Det finns en minnesramsa, eller hur?
Rickard Olsson genar genom Berta Ivarssons vagina.
Så här långt ligger Katy sist och Jo först.
Det var väl bra?
Nu är det Rose och Davids tur att få sig ett slick.
Är det är här en dront?
–Är det din gissning? –Kanske.
Vänta. Jag måste vara säker på att det inte är nåt annat.
Det här känns som formen av en fågel.
–Är det en dront? –Nej.
Typiskt.
Den här är grön.
–Varför det? –Pepparmint.
Fy. Det är lavendel. Den är lila.
Gul. Det är banan.
Den smakar svarta vinbär, så den är lila.
Herregud, så stark!
Varför luktar du på glassen?
För att uppfatta smaken och därefter färgen.
–Är det så man känner smak? –Jag kan smaka.
Det smakar... Vad fan är det?
Den här är stark. Det blir R–O–G–G–B–I–V.
–Förlåt? –R–O–G–G–B–I–V. Stark.
Röd ska vara till höger.
Vilken färg har chiliglass?
Röd antar jag. Den får stå här.
Det är lavendel. R–O–G–G–B–I–V, violett.
Det luktar som om den är blå.
–För helvete. –De smakar skit allihop.
Det här är det närmaste du har kommit tortyr à la KGB.
Vad fan!
–Alex? –Ja?
Orange. Bubbelgum.
Hur smakar indigo? Jag ställer den här.
Tiden är slut, tiden är slut. Tack.
–Var det roligt? –Nej!
Är det Nya Zeelands motsvarighet till regnbågens färgkod?
–R–O–G–G–B–I–V. –Mr Biv.
Din kille, Roy!
Det låter inte klokt.
"Taskmaster" gör folk lite förvirrade, David–
–men de brukar inte glömma hur man använder sina sinnen.
Nej.
Det tog ett tag att komma på att jag kunde smaka.
Men jag visste inte vad jag slickade på. Det kunde vara en dront.
Det är inte lätt för mig.
Rose gjorde bra ifrån sig.
Hennes regnbåge var svart, orange, gul, grön, röd, lila, indigo.
Det var bara tre som var rätt. Lila och indigo stod fel.
Men det är imponerande.
–Och David var skitdålig? –Ja.
Han hade två rätt ett tag, men sen bara ett.
Duktig pojke. Nästa.
Vi har en glasslickare kvar. Världens första diabetiska drontdetektiv?
–Måste jag hitta dronten? –Du måste inte.
Hej. Är det en dront eller en flamingo?
Det kan inte vara en dront. Jag säger att det här är en dront.
–Du kan ta av glasögonen. –Ja!
"Röding och gädda går båda i vatten"?
Eller hur? Va?
–Röd till höger. –Röd till höger?
Man kanske borde låta färgen torka innan man tar på glasögonen?
"Röding och gädda går båda..."
Vilken är indigo och violett?
"Röding och gädda går båda i vatten." Varför har jag en för mycket?
Den får vara gul och den orange.
Har jag nånsin sett en regnbåge?
Röding och gädda. Röd, röding. Orange, gul.
Indigo, violett...
–Klar? –Ja, jag är klar.
–Jag stoppar tiden. –Tack.
Trots att han kunde se–
–fick han bara röd, grön och blå på rätt plats.
Gul var orange och tvärtom, och indigo och violett var fel.
Inga färger stämde.
På Dulux hade man aldrig kallat det för orange.
Du fick samma poäng som Rose som var blind.
Katy Wix får ett poäng.
Jo Brand och David Baddiel får tre poäng och delad tredjeplats.
Och Ed och Rose får fem poäng var!
En ny utmaning, tack.
Här har de tävlande verkligen chansen att göra avtryck.
Hej, Alex.
–Oj då. –"Gör en dramatisk entré."
–"Du har en timme på dig." –Jisses.
Toppen. Inga problem.
Drama.
Det vore dramatiskt om jag inte kom tillbaka.
Då är det ingen entré.
Det hade blivit en anti–entré.
Det hade varit ett avsked.
Det vore inte särskilt dramatiskt.
–Jag har inget att tillägga. –Du vill se en dramatisk entré.
Få se deras dramatiska entréer.
Först ut är David Baddiel.
Doctor Who. Utrota.
–Kom in. –Tack.
–Det var rätt dramatiskt. –Självklart.
Jag gillade specialeffekterna och hur fint du spelade på orgeln.
–Tack. –Otroligt bra.
Men jag förstod mig inte på din tolkning av Doctor Who.
Den var inte så övertygande.
Det var inte bara Doctor Who–
–jag fick även med Tardis och en Dalek, alltihop.
Det tog ut sin rätt.
Jag såg att du är rädd att dina barn ser det här.
Näst på tur är en variant av Jo Brand.
Underbart! Det kallar jag dramatiskt.
Du var väldigt trovärdig som Henrik VIII.
–Tycker du? –Ja.
–Var det Anne Boleyns huvud? –Ja...
Det var det mest dramatiska än så länge.
Vi har bara sett två.
Det ser illa ut för David.
–Han ligger tvåa. –Eller sist.
–Ja. –Visst.
Näste man är Ed Gamble.
–Hej, Alex! –Hej.
Många kanske blir förvånade av det där–
–men det går i linje med din musiksmak.
Du gillar mörk och ruggig musik.
Du har en tatuering av en varg med eld i munnen på benet.
–Tekniskt sett en helveteshund. –Tack.
Och du lyste upp dockhuvudena så att de såg läskiga ut.
Det tog tid att få bort auberginen.
Härligt jobbat. Mycket dramatiskt.
Dags att vinka hej då till del tre. Hej då!
Tack och välkommen tillbaka till fjärde delen av "Taskmaster".
Om nån vill umgås med mig eller nåt–
–så är mitt nummer 02075987323.
Innan pausen gjorde de tävlanden dramatisk entré.
Vi har sett Who, Henrik och hemskheter.
Nu är det Katy Wixs tur, en trevlig dam från Wales.
Herrejösses.
Gå med i vår sekt? Gå med i vår sekt?
–Förlåt? –Gå med i vår sekt.
Gå med i er sekt? Är det en ny sekt?
–Ny sekt. –Va?
Det är tungt.
–Förlåt? –Det är tungt.
Nej, tack.
Tanken var väldigt dramatisk.
Det kändes som med Baddiel, som att du inte trodde på konceptet.
Nej, det var karaktären som hade sina tvivel.
Man var tvungen att bete sig väldigt allvarligt i sekten.
Det var en gammaldags kult som hatade kvinnor.
–Var det inte en ny sekt? –Mycket bra fråga.
Jag hade aldrig träffat dem innan den dan.
Så vi var en ny sekt.
–Vem är det nu? –Vi har bara en kvar – Rose Matafeo.
Matafeo!
Stella!
Det var oväntat och ganska läskigt faktiskt.
Enkelt och effektivt.
–Effektivt. –Elegant.
Håller du inte med?
Vad var det du ropade?
–Stella! –Stella?
Stella! Du vet "Linje Lusta".
Det är också en pjäs.
Jag har sett "Linje Lusta"–
–men jag minns inte scenen med kvinnan klädd som en buske.
–Ska börja nedifrån? –Jag väljer David Baddiel.
För att han saknade övertygelse.
–En poäng. –Nej, han får två.
Det var en bra inledning.
–Var inte så nedlåtande. –Okej, ett poäng.
På fjärde plats kommer Katy Wix.
Hon får tre poäng för att det var så bra.
–Så du ändrar hela poängsystemet? –Ja.
Och sen...
Jag delar ut fyra poäng så att det blir delad andra plats.
–Så Katy hamnar på tredje plats? –Ja.
På delad andra plats med fyra poäng kommer Jo Brand och Ed Gamble.
Jag väntade mig ingen buskkvinna. Jag höll på att skita på mig.
Rose Matafeo får fem poäng.
Tack.
–Och ställningen? –Tvåsiffrigt, utom för David.
Delad tredje plats och första plats. Ed och Rose leder.
Där har vi det.
Ni kan resa er upp och ta er till scenen för det sista momentet!
Vem får läsa uppgiften?
Jag vill att Rose Matafeo läser.
Tack.
"Rita den näst längsta ormen."
"Ormen måste vara minst en centimeter bred"–
–"och måste rullas ihop efter tre minuter."
–"Den med bäst orm får bonuspoäng." –Jag tillbaka den.
Alex går igenom det.
Kan vi omvandla måttet så att nya zeeländarna förstår?
–Nej. –Va?
Verkligen inte.
Rita den näst största ormen på toapappret.
–I världen? –Nej.
Nej.
Nej. Näst längsta ormen av era fem ormar.
Jaha, då förstår jag.
Ni får tre minuter och i slutet ska ormen vara ihoprullad.
Den med bäst orm får tre bonuspoäng.
Och den ska vara en centimeter bred.
Era tre minuter börjar...
Jag har redan sabbat det.
–Det är väl en centimeter? –Är du säker på det?
Jag gör den tjockare.
–Okej. Kom ihåg... –Vilken stor pojke!
Vad ska vi komma ihåg?
–Vilken fin, lång pojke. –Han är en stor, lång pojke!
–Det ser bra ut, tjejer. –Det får inte bli fel nu.
–Jag ska bara... –Han visar sin helt öppet.
Det är verkligen olidligt. Det känns som om jag borde dansa.
–Tänk på ormen. –Jag är klar med min jävla orm.
–Rulla ihop ormen. –Rulla ihop ormen.
Rulla ihop ormen.
–Fem, fyra, tre, två, ett. –Jag lägger den i stekpannan.
Låt ormmätandet börja.
Ställ dig på markeringen, Rose.
Håll rullen mellan tummarna.
Bara tummarna. Redo?
Här kommer den.
Kan du lägga den på golvet med tungan på det röda strecket?
–Tungan på strecket –Ja, tack.
Än så länge är den längst och kortast.
–Vill du mäta nu, Katy? –Gärna.
Den här är nu näst längst.
Vill du ställa dig på markeringen, Jo?
–Så? –Ja.
Orm, orm, orm, orm.
–Den är längst. –Och utan ögon och ände.
–Den är blind. –Är den blind? Okej.
–Vill du gå till markeringen, Ed? –Mycket gärna.
–Du verkar självsäker. –Den har ett streck.
–Ja. –Han är lite tjockare.
–Redo? –Väldigt redo.
Kolla in Eds orm.
Alex!
Den är näst längst!
Då återstår David Baddiel.
Då vill David ha in sin orm mellan Eds...
–...och Jos ormar. –Okej.
–Då kör vi. –Kör hårt.
Ja!
Den är näst längst!
–Näst längst! –Tack.
Det blir fem underbara poäng. Jesus.
Fem poäng till David. Bonuspoängen?
Jag är traditionell när det gäller ormar.
En perfekt orm–
–ska ha en röd tunga som hänger ut mellan tänderna.
Det har Rose Matafeos.
Vi kan väl ta oss ned–
–och se vad vi har för poängställning?
Den här vägen.
Är du nyfiken på poängen?
Herregud, ja.
Det var en jämn första match med endast fem poängs skillnad.
Vinnaren med sina 17 poäng är Rose Matafeo!
Rose vinner säsongens första avsnitt.
Var snäll och gå och bli hispig av dina stressiga priser.
Vad har vi lärt oss idag?
Inom naturvetenskapen blir man överlycklig att få veta–
–att dronten lever och frodas.
Den är insmörjd i aubergine och bor i David Baddiels byxor.
Och Rose Matafeo vann det första avsnittet!
Det är ju helt underbart!
Vi ses igen! God kväll gott folk!
Text: Therese Nilsson www.sdimedia.com