Stella!
–Vänta. –Vad?
Ja!
BRÖD, BRÖD, BRÖD
Hallå.
Välkomna till vår speciella lilla show.
Det är det sjuttionde avsnittet av "Taskmaster".
Föreställ er det.
Och med oss i denna storslagna stund är våra fantastiska deltagare.
David Baddiel, Ed Gamble, Jo Brand–
–inte Katy Wix och Rose Matafeo.
Och nu mannen som besvarar frågan:
"Vad får man om man kastar rävhår på en köttcylinder?"
Det är lilla Alex Horne.
Tack.
–Mår du bra? –Ja. Var det allt?
Men alla mår inte bra, eller hur?
Förra veckan var inte Katy Wix här då hon var sjuk.
Hon mår bättre nu, men ville inte komma–
–så hon skickade en företrädare.
Hon har varit med i serien förut.
En mästare från säsong två. Det är Katherine Ryan!
Välkommen. Har du någon taktik för i kväll?
Ja, jag har pratat med Katy och hon har tagit min kropp i besittning.
Jag är en nutida Robert Kardashian.
Jag tänker vittra blod för Katys skull.
Mannen som fick O.J. Simpson friad. Perfekt.
–Vad har vi för priskategori? –Stora grejer, Greg.
De har tagit med sig något som man väldigt gärna vill hitta på en åker.
Vad skulle Katy Wix helst vilja hitta på en åker?
Katy har besökt många åkrar i sitt liv.
Jag har gått vilse på åkrar och det enda jag ville hitta var täckning.
Och det tog hon med sig.
Det kan vara något akut. Har du täckning, har du allt.
–Du behöver även en mobil. –Unga människor har oftast en mobil.
Jaså, har de?
Förstör inte modern teknologi dagens ungdom?
Jag gav Alex en mobiltelefon–
–och han laddade ned 600 bilder på muskulösa kvinnor.
Starka kvinnor.
Det var ett paketpris.
–Rose. –Hej.
Vad vill du hitta?
Det jag helst skulle vilja hitta på en åker är en cryptex.
Jag vet inte vad du pratar om.
För att öppna en cryptex behöver du en särskild kod.
Det deppigaste med att jag köpte den här som ensamstående kvinna–
–är att de oftast köps för förlovningar och frierier.
Så återställningskoden är "jag älskar dig".
Och...
Tänk att hitta en sån på en åker. "Herregud, nu börjar äventyret."
–Mår du bra? –Jag mår bra.
Var är din äventyrslusta, Greg?
Jag är bara för gammal, men jag förstår din glädje över cryptexen.
–Den är från "Da Vinci–koden". –Ja, från 2003.
Vad vill du hitta, David?
Helst av allt vill jag hitta det här.
VÄGEN UT FRÅN ÅKERN
Vet ni varför? För att jag hatar åkrar.
Jag gillar inte att vara på landet.
De har konstiga hieroglyfer på grindar som en gul majskolv.
Och om du kan landsbygdskoden–
–fattar du att det är vägen till Lilla Piddlebury.
Om du inte kan koden, är du kvar två dagar senare–
–naken och skrikandes på åkern.
Det här har jag väntat länge på.
Vi avslöjar arrogansen som präglar strövtågsfolket.
Exakt.
–Jag gillar den. –Okej.
Jag gillar enkla saker. "Vägen ut från åkern."
–Hej, pojkvasker. –Hej.
–Vad vill du hitta på en åker? –En död kropp.
–Här är den. –Bästa priset.
Men sen inser du att det är en skyltdocka.
Och inuti bröstkorgen ligger en massa små ägg.
Det är bara att hugga in.
–Du skulle inte tveka en sekund. –Nej.
Jag skulle inte undra vem som har lagt äggen där–
–utan börja moffa i mig allt.
Sen tar jag fram min cryptex och hittar Dan Browns speciella kyrka.
–Jo? –Ja?
–Kan du slå en docka med ägg? –Förmodligen inte.
Det jag vill hitta, har jag hittat på en åker–
–när jag var i Glastonbury och det var en shoppingvagn med inbyggd stol.
Nu snackar du mitt språk.
Det ser ut som en vanlig vagn, men är inte det.
–Vad bra. –Den är så bra.
Den vore ännu bättre om den var full med miniägg.
Eller dagligvaror.
–Är du redo att döma? –Ja.
–Vad var bäst? –Jag gillar inte modern teknologi.
Så jag ger stackars frånvarande Katy en poäng.
–Stackars Katy får en poäng. –Du får två poäng, Rose.
–Två poäng till Rose. –Två poäng till ljuvliga Rose.
Jag ger tre poäng till David–
–för jag skulle vilja ha hjälp att hitta ut från en åker.
–Då står det mellan Ed och Jo. –Ja, jag gillar båda sakerna.
Jag gillar att vila och att äta chokladägg–
–ur en skyltdockas mage, men vilket gillar jag mest?
Jo, jag gillar smaskig choklad.
Fyra poäng till Jo Brand och fem poäng till galningen.
Då är jag redo för den första uppgiften.
Vad bra. Den här handlar om kroppsbyggnad.
–Hej, Rose. –Hej, Alex.
–Ska den vara här? –Letar du efter uppgiften?
–Vart ska jag gå? –Du är på rätt plats.
Du måste öppna...
Härligt.
Vad roligt.
"Få en kroppsdel att verka abnormt lång."
"Mest realistisk och abnormt långa kroppsdel vinner."
"Du har 20 minuter på dig och din tid börjar nu."
Jag tänker bara säga min kuk och sen gå vidare.
Allt gick som förväntat.
Ed och Rose var taggade, och David nämnde sin penis.
Vi börjar med Jo Brand som ska göra en kroppsdel längre.
Snyggt.
–Vilket snyggt unibrow. –Tack.
Du hade ett massivt långt ögonbryn som växte ut ur ett öga–
–genom trädgården och sen satt fast i ditt huvud.
Otroligt, va?
–Jag kunde inte tro det heller. –Fem poäng.
Det var onekligen längst.
Det var 95,5 meter långt.
Det gamla rekordet på längst människohår var 5,6 meter.
Det var väl någon clown som inte höll måttet.
–Vem står på tur? –Ballade han ur eller inte?
Nu kommer David Baddiel.
–Hej, Alex. –Hej, David.
–Jag gillar din skugga. –Tack, jag har en förlängd panna.
–Ja, den är ganska lång. –Den känns ganska lång.
Den är lång, men inte så rak.
–Är den rak nu? –Den svajar rätt mycket.
Jag tänker gå in här.
–Okej, vi ses senare. –Vi ses.
–Ska jag öppna dörren åt dig? –Jag kan öppna dörren själv.
Vi ses, David.
Du tänkte på en kuk, du gjorde en kuk och satte den på ditt huvud.
–Det där sög, David. –Peruken var en hunds ballar.
Och du sa: "Jag är en man som gör grejer."
–Gjorde jag? –Ja.
Vilken inskrift.
Åh, nej. Det är dags för reklam. Hej då.
Hallå där. Skynda er.
–Vi har mycket kvar. –Ja, skynda på!
Innan pausen såg vi inte Rose försöka göra en kroppsdel abnormt lång–
–så låt oss se Rose Matafeo göra en kroppsdel abnormt lång.
–Hej, Alex. –Hej, Rose.
–Hur är läget? –Bra.
–Varför sitter du så där? –Hur då?
–Dina ben sticker ut genom fönstret. –Det är bekvämt.
–Din högra fot rör sig. –Vilket ben rör sig?
–Ditt högra ben. –Det visste jag väl.
Varför rör sig inte vänster fot?
–Vem vet? –Din högra hand då?
Hur är det relevant för det jag gör nu?
–Jag måste gå in nu. –Okej, slå på tevattnet.
–Vill du komma in? –Inte en chans, Frans.
–Hej då, Rose. –Hej då.
Kan ni fatta att jag är singel?
Så här ligger det till. Vi långa människor–
–gillar att lufta benen genom fönstren på husvagnar.
Bara ta det lugnt och softa lite.
Jag vet inte hur långa benen var, men gjorde en skiss på benens längd–
–och då blev de två meter långa.
Om hon balanserade på ett bort, kan de ha varit 2,20 meter.
Som längst skulle de ha varit tre meter om hon satt på golvet.
–Vilket av dem tror du var rätt? –Jag antar att det är tredje grafen.
Så tre meter ben.
–För långa saker är roliga. –Ja, jag vet.
Nästa långa kroppsdel tillhör Ed Gamble.
–Hej. –Hej.
–Är du klar? –Jag tror det.
–Vill du gissa vilken del det är? –Nej, tack.
Varför var ditt ben så där, Ed?
–Du ändrade karaktär, va? –Ja, jag var långbenta Lenny.
–Åh, L.L. –Ja.
–Han verkade tillfreds med sig själv. –Ja, han älskar sitt ben.
–Han hängde på sin tunna. –Han tar med den överallt.
Han satt och myste med sina två knän.
Jag gillade det.
Jag gillade hans ansikte, uppgiften och hans jeans. Vem kommer nu?
Härnäst kommer en människa i hjälm. Det är Katy Wix.
Det var en väldigt lång tunga på din förlorade syster?
Min klient.
Jag gillar det för det ser snyggt ut på film.
Hemligheten avslöjades inte direkt–
–utan tungan kom som en realistisk överraskning.
Gjorde den?
Jag känner mig lite lurad, för den var inte alls realistisk.
Tungan var fyrkantig och hårig på sidorna.
Det var smaklökar.
Den kunde slicka och sno en klubba.
–Den stal klubban direkt ur Alex mun. –Hur lång var tungan?
Två giraffer, eller en fjärdedel av Triumfbågen. 12 meter.
Den var irriterande.
–Jag dömer den utifrån kraven. –Ja.
Kraven var längst och mest realistiskt.
Abnormt lång och mest realistiskt.
Ett poäng är lättast att dela ut.
–Ett poäng till David Baddiel. –Toppen.
Sen har vi en delad tredje plats.
Även om han var min favoritkaraktär–
–får han dela plats med Katys fyrkantiga och håriga tunga.
–De får tre poäng var. –För att de var lite orealistiska.
Jag ger fyra poäng till Rose Matafeo–
–enbart för att det inte var lika långt som Jo Brands ögonbryn.
Jo Brand får fem poäng.
–Poängställning! –Det är intressant.
Katy/Katherine och David ligger sist med fyra poäng var.
I toppen för andra avsnittet i rad ligger Jo Brand med nio poäng.
–Vilken mästare. –Tvåfaldigt.
Vad har vi härnäst?
Nu blir det fruktigt, brant, dragit och knuffigt.
–Hej. –Hej, David.
–Hur mår du? –Bra, tack. Och du?
–Vilken underbar dag, va? –Ja.
–Väldigt soligt. –Ja.
–Är det allt? –Nej.
–Jag har något åt dig där. –Jag såg inte det.
–Jag trodde att vi småpratade. –Nej.
Okej.
–Hej, Rose. –Hej.
Hej, Alex.
Hej, Ed.
"Putta en melon uppför rutschkanan med brödpinnar in i husvagnen."
"Bara brödpinnarna får användas."
"Bonuspoäng för den som använder minst antal brödpinnar."
–"Du får inte röra rutschkanan." –Där är brödpinnarna.
"Snabbast vinner. Din tid startar nu."
–Är det här din sorts grej? –Nej, inte ens det minsta.
Jag gillar att göra såna här uppgifter i sidoläge–
–men nu handlar det om att putta en melon med brödpinnar.
Vi måste nog hålla koll på att en viss regel efterföljs.
–"Bara brödpinnar får röra melonen." –Bara brödpinnar får röra melonen.
Och jag kommer att vaka över er som en hök.
–Kör igång. –Rose Matafeo är först.
–Jag underskattade melonens tyngd. –Ja, och hur sköra brödpinnarna är.
Nästan framme.
Nej! Det här är så grymt.
Räknas det att jag lyfte tillbaka melonen?
–Nja... –Herregud.
–Försöker du tänka ut något smart? –Ja.
Det här var ju riktigt lätt. Häftigt.
Visst är det häftigt?
Slutet var rätt spektakulärt. Hur kan någon vara sämre?
Jag hoppas att höken har väldigt tunga ögonlock.
Höken ser allt.
Jag har ingen ursäkt. Jag var usel.
Jag har svikit min familj och mitt land.
God natt, Nya Zeeland. Tog det lång tid?
11 minuter och fyra sekunder försökandes samma metod.
–Ingen inlärningskurva, va? –Jag hade en dålig dag.
Dags för reklam och nedräkningen börjar.
180, 179, 178, 177...
...fyra, tre, två, ett.
Hej och välkomna tillbaka till del tre.
Hände något meningslöst innan pausen?
Ja, det kallas "Taskmaster".
Deltagarna ska putta en melon med brödpinnar.
Vi har gjort 69,5 avsnitt redan.
Här kommer två glada amatörer. Katy och Jo.
Jag vill fästa brödpinnar på mina händer med superlim–
–men det är ingen bra idé med tanke på min framtid.
Kan jag få silvertejp och gummihandskar, tack?
–Ja. –På momangen.
–Här har du lite lim. –Tack.
Helskotta, jag gillar ändå inte den här jackan.
Okej, jag fixar det här.
Ta–da!
–Jag har stannat klockan. –Så ska brödpinnar användas.
Okej, mitt höksinne larmar lite här.
Det var kontakt med andra saker än brödpinnar i båda försöken.
–Nej, inte alls. –Va?
–Det var bara brödpinnar. –Inte alls.
Det var lim under, men brödpinnar överst.
Sen var det bara bröd, bröd, bröd.
Bröd, bröd, bröd, in!
Var det bröd, bröd bröd eller var det bröd, handskar, bröd?
Det var mestadels bröd, bröd, bröd, men även lite lim, lim, lim.
–Skitsnack, Alex. –Han var där.
–Han blandar ihop mig med Katy. –Inte alls.
Vilka handskar? Visa mig handsken.
Passar den Katys hand, kanske du har ett ben att stå på.
Bröd och handskar.
Sist ut är David Gambaddiel.
Jag tänker uppenbarligen försöka med bara en brödpinne.
Direkt.
Jag tänker satsa på två.
Det blir problem.
–Bara brödpinnar får röra melonen. –Hela tiden?
Jag sitter i klistret nu.
Nu måste jag bara plocka upp den och lyfta tillbaka den.
Det är svårare än jag trodde.
Kan jag få fler brödpinnar?
Det här är bara knuffa–upp–brödpinnar, okej?
Är det där oanvända brödpinnar?
De användes för att manövrera melonen på plats.
Sätt ihop dem. Jag ger upp bonusen.
Det här är bättre.
–Hur ska du få upp melonen? –Jag vet inte.
Jag stannar klockan. Hur många använde du?
En, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta.
14 och en halv, sir.
–En halv brödpinne är en brödpinne. –Räknas en halv som en hel?
Skriv 15 brödpinnar då.
Jag har slutat med kolhydrater.
Är det bra nu?
Åh, kapten, min kapten.
Fick alla in den i husvagnen? Jag fick inte upp den på rutschkanan.
–Jag såg det. –Hur är det möjligt?
Den här serien har verkligen förändrat min syn på dig.
Du blev lite irriterad, Ed.
Jag ville särskilja på brödpinnarna som användes för manövrering–
–och de som knuffade upp melonen. Sen är inte 14,5 pinnar 15 pinnar.
–Vad är den halva pinnen då? –En halv brödpinne.
Den mäktiga rättvisans hök måste ibland agera snabbt.
Och här är min dom.
Jag anser att bara en enda person–
–höll sig uteslutande till bröd och melon–kontakt.
Den personen får fem poäng och alla andra får inga poäng alls.
Fem poäng till Ed Gamble.
Och en bonuspoäng till Katy/Katherine för deras sex brödpinnar.
Höken har talat!
Nästa uppgift.
Nu ges en chans för musikalisk narcissism.
Hej.
–Slå inte i huvudet. –För sent.
Hej, Rose.
Tack.
"Sjung en serenad för dig själv."
"Du har 20 minuter på dig."
–"Mest sensationella... –...själv–serenad vinner."
"Din tid börjar nu."
Ingen har sjungit en serenad för mig förut.
–Har du sjungit själv? –Aldrig.
Två debuter alltså.
–Har du en harpa? –Harpa?
Ja.
–Färdig. –Är du klar?
–Vad snabbt. –Jag övertänker inte saker.
Plus att jag har fyra listettor med texter som jag har skrivit.
–Ja, du har sagt det. –Jag övertänkte inte då heller.
Så jag ska skriva en serenad nu?
Herregud.
Katy bad om en harpa, men vi kan inte fråga om hon kan spela harpa.
–Hon kan inte spela harpa. –Då kör vi igång.
Vi börjar med den mest osannolika rapparen av dem alla, Jo Brand.
Jo Brand Du är en jackpott
Du är artig och ditt hår luktar gott
Jag är skön.
Du skickar jämt kort till din mamma på mors dag
Med dig är det alltid fullt drag
Jag är en jibber.
Du är gammal och fet Än sen?
Sköldpaddan slog ju haren om och om igen
Jag är snyrro.
Du är smartare än din mobil
Och du är alltid stabil
Jag är fulano.
Bra gjort, Jo Du är så djup
Var är cashen? Vi behöver en sup
Jag är irri.
Jag är en jibber.
Ja, du påstår det.
–Är det ungdomsslang? –Min dotter sa att jag var skön.
Jag svarade: "Inte sen klimakteriet."
Där fick hon så att hon teg.
Hon är den enda som pratar ungdomsslang med mig.
–Vad är en jibber? –En slags tonårskille...
...som hänger med andra snubbar och gillar att hamna i trubbel.
De har byxorna så långt ner att rumpan syns.
En jibber. Inga sköna snubbar alls.
–Snyrro? –Ett adjektiv som beskriver jibber.
–Fulano? –Ful.
–Irri? –Irriterande.
–Bra rap. Tack så mycket. –Det var jättebra.
–Vem står på tur? –Nu kommer Katy Wix.
–Då kör vi. –Ja.
Kom igen, gumman.
Du är bedårande Du är så underbar
Och du är så vacker. Vill du...?
Åh, du är...
Jag hör inte.
Och det menar jag. Stort tack till mig.
Vad fint.
Okej, vi ses. Tack.
Vad vackert.
Blir det minuspoäng för att hon sjöng med rosen i munnen–
–eller finns det en komplex förklaring?
Katy har hört serenader förut–
–och alla som har haft en tonårig kille med gitarr i sin mammas hus–
–vet hur obekvämt det är.
Det är hemskt och det var budskapet som Katy ville förmedla.
Så rosen i munnen var en målande metafor...
–...för den unga kärlekens tafatthet? –Ja.
Åh, nej! Han älskar metaforer.
–Det gör du! –Det gör jag.
–Vem står på tur? –Mannen med rösten, David Baddiel.
Redo?
Ve, David Baddiel Jag älskar dig
Även om du är jag Och pappa är förvirrande
Är det onani på sätt och vis?
Det är det. Det är självkärlek Och är konstigt att kyssa
Men du är ändå den rätta, David
För du är trevlig som en vår
Nej, vänta en stund Jag har ändrat mig
För härifrån är det uppenbart Att du har löss i ditt hår
Inte för att vara taskigt, med det lär knappast bli din femte listetta.
Du skrev hela texten i ett huj.
Jag borde nog ha lagt ned mer tid.
–Alex? –Ja, Greg?
–Del tre är slut. –Vad snyrro. Jag är irri.
Välkomna tillbaka till den sista delen.
–Våra tävlande har sjungit serenader. –Ja, och gjort bort sig totalt.
Nu är det Ed Gambles tur.
Jag har sökt hela världen runt
Efter någon som jag kan hålla kär
Men ingen var den rätta Jag hittade ingen tjej
För det finns ingen jag älskar mer än mig
Mina vackra ögon Mitt hasselbruna hår
Jag vill smeka mina egna mjölkvita lår
Jag tänker aldrig kasta mig i någon älv
För jag har blivit förälskad i mig själv
Jag gillar både den koketta dvärgen som åtnjuter sången–
–och den galna metallsnubben.
–Det var underbart. –Tack.
Om någon hade sjungit så för mig–
–hade jag varit på honom likt en enorm spindel.
Som en enorm spindel.
Sist att skapa prosa med en ros är Rose.
Ingen doft är mer bäst Än den från min favorithäst
För mig är det rätt Att beställa en bukett
Lägg av.
Du är svajig som en båt Och du gör mig så kåt
Jag rodnar.
Snälla, bli min tjej Då lovar jag att inte befrukta dig
Jag kan inte fatta att det är vi två Att vi möttes i stadens vrå
Att älska sig själv är tabu Men herregud
Men min kära Matafeo Jag älskar dig
Bravo. Vilken fantastisk sång.
Till mig?
Jag är smickrad.
–Vilken vacker och modern sång. –Jaså?
Inte bara uttryckte du din kärlek–
–utan du lovade även att inte befrukta dig själv.
Det var väldigt samtyckligt.
–Det är verkligen ett svårt val. –Okej. Visst.
Du söker den mest sensationella serenaden.
David får två poäng, varav 1,5 poäng är av ren medömkan.
Jag ger Katy tre poäng.
För jag vet inte om metaforen var avsiktlig.
Jag ska prata med henne om det.
–Ska du? –Nej.
Jag ger upp, för de var alla briljanta på sina egna sätt.
Så jag ger dem allihop fem poäng.
Fem poäng till Rose, Jo och Ed.
Det är dags att strosa bort till scenen–
–för avsnittets sista uppgift!
–Vem ska läsa uppgiften? –Rose Matafeo.
Det är en teckning av en muskulär kvinna.
"Kana en drink åt Taskmaster."
"Den som är sämst får lämna baren. Sista personen i baren vinner."
Den första personen får börja. Och det är Ed.
Resten kan sitta på barstolarna.
–Vad vill du ha att dricka? –En stor vodka, tack.
–Stå på pricken. –Det gör jag.
Det går aldrig bra för mig när jag är först ut, så lycka till.
Din tur, Jo. Kom till baren.
Jag måste torka lite först.
En stor vodka, tack.
Skit på dig. Nej, okej då.
Oj!
En stor vodka, tack.
Kör in den här i din cryptex. Okej...
Inte illa.
Ed ligger fortfarande sist.
–En stor vodka, tack. –Ja, min herre.
Ja!
Sist ut är David Baddiel.
Du måste slå Ed för att gå vidare till rond två.
–Du om någon borde sätta det här. –Okej.
Först vill jag påpeka att jag inte fick några applåder.
Jag blir sårad. Vad vill du ha att dricka?
En stor vodka, tack.
–Varsågod, din feta hök. –Ja!
–Ed var sämst i första ronden. –Ed Gamble är ute.
Nu är det Jo Brands tur.
–Vad vill du dricka? –En stor gin.
–Okej, gin. –Herrejösses.
–Nu är det Rose Matafeos tur. –Kom igen, Rose.
En stor gin, tack.
Katherine Ryan.
–Försiktigt. –Hon var försiktig.
Sist ut är David Baddiel.
Sluta fåna er.
Vem var sämst?
–Jo Brand var sämst. –Två poäng till Jo Brand.
Nästa är Rose Matafeo.
–Vad vill du dricka? –En shot sambuca.
Helvete.
Fan.
–Nästa, tack. –Kom igen, Katherine.
–Den är kvar på bordet. –Det var svårt.
–David Baddiel. –Tack. Gör inte så igen.
Snälla, inte igen.
Ja!
–Vem var sämst? –Rose Matafeo.
Rose Matafeo får tre poäng.
I finalen väntar Katherine Ryan mot David Baddiel.
–Jag vill ha ett glas vitt vin, tack. –Katherine börjar.
–Sista rundan. –Vilket hemskt vin.
–Du spelar för Katy. –Okej, Katy älskar vin.
–Den är kvar på bordet. –Bra jobbat.
Sist ut är David Baddiel.
Han slet förlusten ur segerns käftar.
Då ska vi se hur slutpoängen blev.
Ed fick en poäng i sista omgången.
Jo får två poäng, Rose tre och David fyra poäng.
Fantastiska Katherine Ryan får fem poäng.
Tack.
Katy blir säkert överlycklig.
Ja, och vinnaren med 19 poäng är Ed Gamble!
Ed Gamble!
Ed Gamble vinner! Så enkelt är det.
Gå och roa dig med dina åkerbaserade gåvor.
Vad har vi lärt oss idag? Vi har lärt oss att tider förändras.
Häromdagen rörde min mormor ihop en skön kaka.
Hon är en gangster och morfar är en jibber.
Ett stort tack till Katherine Ryan. Hoppas att Katy kommer nästa vecka.
Det är sovdags för folket där hemma och partydags för vinnaren Ed Gamble!
Text: Cecilia Lilja www.sdimedia.com